# data[].attributes.body
Na návsi stojí dvě vysoké lípy
Pod nimi hospůdka kde teče z pípy
Pivo to krev národa českého
Jež v pivovarech se vaří
A přes řeku Vltavu Karlův vede most
Nádherných soch je na něm dost
Vůně lesů štípe tě v nose
Nohama brodíš se v rose
A pak ho zříš krásné to místo
Horu Říp kde vyšel Praotec Čech
Praotec země a nás všech
Modrý cíp červená a bílá
Naše vlajka ta naše síla
Dva ocasy korunu na hlavě
Drápy ohání se dravě
Český lev znak naší vlasti
I přes všechny naše strasti
Na které do minulosti hledíme
Nesměřujme do propasti
Naši zemi milujme
Tímhle končí tahle báseň
Pro tu naší Českou zem

# data[].attributes.body
V zemi mého původu

Máme slova svobodu

Pijem pivo, hrajem hokej

A kdekdo je trochu širokej

Jsme totiž národ jedlíků

Sníme i dvacet pět knedlíků

Krajina plná rybníků

Domovem pěkných kapříků

Spousta hub a zvířat v lesích

Houbaři jsou jako v nebesích

Myslím, že snad každý smrtelník

V Čechách ochutnal trdelník

Na Orloj v davu zvedne hlavu

A koukne i na řeku Vltavu

Co ovšem miluji nejvíce

Jsou naše české samice

I když se člověku nedaří

Ony mu vždy skvěle uvaří

Skvělá, skromná, čistá, hezká

Domov můj – Země Česká

# data[].attributes.body
Sedím ve vlaku, který z nástupiště pomalu se rozjíždí
Ruce mám opřené o bradu, pozorujíc krajinu, co odjíždí
Když přejedu Most, vidím v dáli dav
Co stojí nad mrtvolou lva, ne nešálí mě zrak
Černá orlice trhá tuhé jeho maso
Doktor už přichází, ale neví na co

Karel běží šťastně cestou svojí
Plačící holčičce rány zhojí
Zikmund, Karlův slepý otec udělal to
Možná proto, mladý chlapec, nevzdává to

Ale já teď kráčím světlou ulicí
Vidím bezdomovce kalich v ruce držící
Když hodím mu tam drobák, vzedme se dav běsnící
A liška zakousne se do slabiny těch zrádců
Víno vyteče a bílé látky kabátců
Zbarví se ruda, z dálky je slyšet štěkot psů

Na Staromáku je louka plná zasněných, mladých lidí
Klíče v ruce, kde modřiny čekají, až je hole zbijí
Na balkóně však s véčkem ráčkuje nějaký muž
Čeká, až mu lidé podají ten budoucnosti nůž
Pak přeřízne dráty strachu
A srp s kladivem odpočinou si v prach

# data[].attributes.body
Jsme chudá země
Poznamenaná minulým režimem
Která se nebrání změně
Na cestě za svým snem

Cestou zlou a trnitou
Kráčíme za svou entitou
A z vlasteneckých důvodů
Bráníme svou svobodu

Bojujeme za hrdost
Bojujeme za slávu
Bojujeme o milost
Bojujeme pro lásku
Bojujeme za svobodu
Bojujeme za čest
Bojujeme za demokracii
Bojujeme pro lásku

Povstali jsme z popela
Není to tak dávno
Ruská vláda bolela
Až je z toho blivno

Stálo nás to mnoho sil
Dostat se až sem
Každý má rád tuto zemi
I když není luxusem

V přírodě se hora vzpíná
Za řekami, za lesy
Skoro ráj to připomíná
Kocháme se nebesy

Sníme odjakživa
Sněme zas
Sníme o rovnosti
Sněme zas
Sníme znova
Sněme zas
Sníme o cti
Sněme zas

Buďme rádi
Za naši vlast
Pokaždé tu s námi byla
Může to být horší zas

# data[].attributes.body
Když zmocní se tě pochyby
A svět se ti znelíbí
Otázku si začneš klást
A nenecháš se jen tak zmást
V naší zemi najdeš však odpověď
Začneš přemýšlet co je to ta naše vlast?

Česká země to je má vlast
Cítím tu jedinečnou slast
Baví mě jak lidi se tu mají rádi
Jenž od malička rodiče učí je se smáti
Učí je jak milovat svou rodnou zemi
Nikde okolo nejsou neprůchodné stěny

Vlast je jediný kraj
Který se zdá být jako ráj
Vlast je ten jediný kout
Kde vítr slyšíš svobodně plout
Nikdy však nepocítíš , že zastavil se říční proud
A otázku si začneš znovu klást
Proč já ji mám vlastně tak rád ?

Vlast –to je mocné kouzlo
kterým zapomeneš světa zlo
a kterým ztratíš to špatné
co tě vůbec kdy napadlo.
Každého zde baví ta krásná příroda
Kde jenž není ani kapky škoda

Rybníka a jezera
louky pole a města nechtěná
Se naučit vnímat musíš
Jejichž zásady si zkusíš
Naše vlast má své kouzlo
Kde tvé štěstí rozhodně neuklouzlo

# data[].attributes.body
Jsi cestovatel s výběrem mnoha cest
Každá z nich vede do jedné z českých měst

V severočeském Liberci jest ty teď
Cestujíc na město obléhající kopec Ještěd
V Karlových Varech chceš ty navštívit lázeň
Když již tam jsi, tak je to samo o sobě báseň

Nyní navštívil jsi Železnou Rudu
A rozhodl se projít krásnou Šumavou
Český Krumlov tě vždy zajímal
A nyní jsi stále její zámek obdivoval

A hele, v Telči nyní jsi
Její krása nikdy nezapře
A když už Brnem projdeš si
Půjdeš obdivovat vinaře

A teď Ostrava, město dobrého uhlí
Tady nikdo při své práci neskončí mrznoucí
Avšak právě krkonošské hory na tebe čekající
A ty se také vydáš přes tato skalí

A nakonec město čech největší
Praha název města jest nesoucí
S Hradčany na výši nejvyšší
Jeho jakost celý svět obdivující

A ty, velmi spokojen ze svých cest
Se teď vracíš domů z těchto měs

# data[].attributes.body
Cestuju si po světě na veliké raketě.
Chci se krátce proletět nad tou zemí českou, chci se totiž přesvědčit, že jí máme hezkou.
Letím jako o závod na Moravu jižní,
pobudu tam chvilinku, ideálně do žní.
Pode mnou je Pálava se Sirotčím hrádkem, všude kolem vinice, taky stánek s párkem.
Z vinných sklípků cimbálovka nádherně se nese, poslouchám jak omámený se skleničkou v ruce.

A ta Praha stověžatá s mosty, chrámy, paláci, cítím se tam jako doma, stejně jako Pražáci.
Co se skrývá za poklady v těch zdech svatovítských, všechna hrdost, pýcha, moudrost těch občanů českých.
A co ten most přes Vltavu, co je celý z vajec, postavil ho Karel IV., to je teda mazec.
Zašlou slávu hradů českých Karlštejn připomíná, stále ještě v plné kráse v údolí se vzpíná.
A ty České Budějovice nejblíž mému srdci posedím si na náměstí ve známém hostinci.
A ten výhled krásný směrem k Černé věži tomu se nic nevyrovná, jenom snad když sněží.

# data[].attributes.body
Píšu zde báseň,
Mé rodné vlasti.
Zažil jsem v ní slasti i strasti,
Příkladem je má bolavá dáseň.

Za první republiky Masaryk válel,
Jen tak s něčím tu nezahálel.
Tatíček Masaryk věděl co dělat,
Nemusel za ním furt někdo běhat.

O druhé světové zmínit se musím,
Co s námi dělali to se mi hnusí.
Okupace Německem byla věc strašná,
Okem nás střežila ta brána Prašná.

Za komunismu bylo to krutý,
Málokdo to tu neměl nahnutý.
Revoluce Sametová už se však blíží,
Nejeden bolševik modlí se k kříži.

Dneska jsme hrdou součástí světa,
Nezbyde po nás kdejaká veta.

# data[].attributes.body
Naše země krásná je,

vše po čem srdce toužiti by mohlo,

vše také naleznou ti by tu mohlo.

Jsou zde údolí, tak kopce,

i skály pískem tvořené i pískovce.

Okolo nich naše lesy krásné,

v nichž majestátní borovice vzpínají se.

Přičemž jejich hranice duby stráží,

a hory na ně stíny hází.

V horách za hranicemi stojí sklárny naše české,

byť z větší části již vyhaslé.

Češi toť národ co opravdu uměl řemeslo sklářské.

Přec české ručičky v širém světe známé jsou,

pro svou pracovitost, šikovnost a že za svým si jdou.

Naše země i pod okupací krásná je,

pro svou svobodu vždy bojuje,

a okupantům dlouze vzdoruje,

byť nelehké to vždycky je,

nakonec vždy vyhraje.

Toť země česká, domov můj,

na kterou jsem hrdý, stůj co stůj.

# data[].attributes.body
Před více než sto lety
vznikla tato krásná vlast.
Národ věřil v to navěky,
že je potká samá slast.

První prezident diplomaty zvolen
T.G.M člověk s velkým srdcem.
I přes vysoký věk volen,
lidem byl často velkým vzorem.

Dějiny nám cestu mnohdy křížily.
Starost, muka, trápení přinášely.
Občany této země ponížily,
však oni stále ve vítězství věřili.

Po válce nastal další zvrat
se Sověty přišla nová vláda.
Vlastní názor byl v met prach,
jen tiše se hlásá pravda.

Studenti bojovali demonstrací
pro vítězství a lidská práva.
Radost a útěchu jim přináší
demokratická vláda

# data[].attributes.body
Ptáte se, co mám rád na své zemi?
v mém státě nádherně žije se mi,
díky jedné věci, co sladí můj život,
není to nic jiného, než-li pivo.

Na radost dám si půllitr rád,
na smutek dám si půllitry dva,
nejvíce na našem státě to hezké,
to je to naše pivíčko české.

Jsem hrdý vlastenec, necpi mi pintu,
na výdrž k pivu znám jednu fintu,
když máš prázdné břicho a dobře to víš,
dej si utopenců, kolik jen sníš.

Každé české ženě s pivem to sluší,
po dvanácti v sobě, fakt, na psí uši,
hospody zkusili zavříti nám,
já si však těch dvanáct doma dám sám.

Až půjdeš pro pivo, mám jedno přání,
nekupuj mi Budvar a ani Braník,
Kozel či Svijany lépe mi zní,
když dívka to ví, já zůstanu s ní.

# data[].attributes.body
Naše zem je malinká

V prostřed Evropy pralinka

A jak supy velké státy

Česko slupnout chtěli

Od nacistů po sověty

S těmi jsme čest měli

Politický režim změny také znal

Fašismus, socialismus, demokracie

A bude něco dál?

Však spoustu krásných míst

Tento náš stát skrývá

Památky i příroda

Každý se rád dívá

Pohoří co všichni známe

Krkonoše, Beskydy, Šumava...

Na nejvyšší hory vyšplháme

Pro Čecha žádná námaha

Lipno, Slapy, Orlík

Tomu se říká vltavská kaskáda

Kdo neviděl je všechny

O hodně přišel, je to paráda

To je má vlast, domovina

Každý ji může závidět

Vždyť ani světa polovina

Nemůže doma to co my uvidět

# data[].attributes.body
Naší krajinou přes háje a lučiny čerstvý vánek pluje
Už jen naši státní hrdost tato země především potřebuje
Uniknout z té nejistoty skrývané uvnitř nás
Aby se ozval světem naší vlasti hlas

Svět aby o tomto srdci Evropy věděl
A také při rozhodování na ní více hleděl
Aby nestála vždy o samotě v rohu místnosti
Ale i ona dosáhla vyšší hodnosti

Vždyť ona srcem Evropy přezdívána jen tak není
Za celou tuto oblast jako orgán bije
Avšak její krásy nepřinesly tak velké prozření
Aby krásy naší země spatřil celý svět

Ulicemi naší vlasti vůně kultury a historie plyne
A jako křišťály hladiny našich vod září
Že nikdo jen tak nezapomene
Krásy našich historických ulic a přírody

Má země, má vlast
Není jako žádná jiná
Právě ji budu svou lásku a hrdost klást
Protože ona je vlast má jediná

# data[].attributes.body
Letím s hejnem hus

Do Afriky je to cesty kus

Vylétáme z Liberce

Na Ještěd se ohlédneme

Cesta za teplem bude dlouhá

Ale nad naší vlastí krásná

Proto nikam nespěchám

Nad Čechy se rád pokochám

Už jsme ulétli pěkný kus cesty

Mělníka jsme trochu klesli.

Vltava se zde vlévá do Labe

Vlévá se mnoho vody do sebe

Proti proudu Vltavy letíme

Zámek Veltrusy míjíme

Nad Prahou to těžký let

Mnoho památek na dohled

Prahou jsme prolétli

Stále proti proudu Vltavy.

V Českých Budějovicích končí cesta má

Husy v Africe zůstanou do jara