# data[].attributes.headline
9.Com es d'important la televisió avui en día?

# data[].attributes.subject
9.Com es d'important la televisió avui en día?

# data[].attributes.body
Avui en día la televisió es molt important per la gent.

Segons una enquesta la gent es passa 2 horas diarias veient la televisió, i en aquesta estic jo inclós.

# data[].attributes.body
Primer receptor de televisió color El «CT-100», sortit el 25 de març de 1954 dels tallers de RCA i dotat d'una pantalla de 30 cm.

# data[].attributes.body
Telefunken posa a la venda els primer receptors de televisió a tub catòdic

# data[].attributes.body
Primeres emissions regulars de televisió per la BBC a Anglaterra

# data[].attributes.body
És col·locava dins d'un tub de buit i sobre el mateix es projectava, mitjançant un sistema de lents, la imatge a captar. La lectura de la "imatge electrònica" generada al mosaic es realitzava amb un feix electrònic que proporcionava als petits condensadors fotoelèctrics els electrons necessaris per a la seva neutralització.

# data[].attributes.body
L'iconoscopi està basat en un mosaic electrònic compost per milers de petites cèl·lules fotoelèctriques independents que es creaven mitjançant la construcció d'unsandwich de tres capes.

# data[].attributes.body
El 1931 Vladímir Zvorikin va desenvolupar el captador electrònic que tant s'esperava, l'iconoscopi. Aquest tub electrònic va permetre l'abandonament de tots els altres sistemes que s'havien utilitzat, i va perdurar, amb les seves modificacions, fins a la irrupció dels captadors CCD a finals el segle XX.

# data[].attributes.body
La implementació de l'anomenat tub de raigs catòdics o tub de Brauman, per S. Thomson va ser un precedent que tindria gran transcendència en la televisió, si bé no es va poder integrar, a causa de les deficiències tecnològiques, fins entrat el segle XX i que perdura en els primers anys del segle XXI.

# data[].attributes.body
-Informar

-Entrenir

-Ensenyar

# data[].attributes.body
Sistema de telecomunicació per a l'emissió i per a la recepció de sons i d'imatges en moviment a distància.

# data[].attributes.body
L'escena és projectada mitjançant una lent a sobre del disc. Quan es fa girar el disc, es fan passar successivament els forats per la projecció de manera que, com que cada forat descriu un cercle de radi diferent, la imatge és escanejada amb un nombre de línies igual al nombre de forats. La llum que cada forat deixa passar és recollida per un sensor.

# data[].attributes.body
El disc de Nipkow no és més que un disc pla i circular amb una sèrie de petites perforacions disposades en forma d'espiral des del centre cap a l'exterior. Si es fa girar el disc cada forat descriu una circumferència amb un radi diferent.

# data[].attributes.body
El disc de Nipkow és un dispositiu mecànic que permet analitzar una escena de manera ordenada. Va ser proposat i construït per Paul Gottlieb Nipkow l'any 1884.

# data[].attributes.body
Els primers intents de transmetre imatges a distància es realitzen mitjançant l'electricitat i sistemes mecànics. L'electricitat exercia com a mitjà d'unió entre els punts i servia per a realitzar la captació i recepció de la imatge.

# data[].attributes.body
Funcionava d'aquesta manera:

# data[].attributes.body
La televisió va començar amb la investigació de com es podía transmetre imatges a distància.