# data[].attributes.headline
1.Prezentarea unei personalități din curentul clasicist:  

# data[].attributes.subject
1.Prezentarea unei personalități din curentul clasicist:  

# data[].attributes.body
Grigore Alexandrescu-cel mai de seamă fabulist român
S-a născut la Târgoviște, pe data de 22 februarie în anul 1810, în mahalaua Lemnului, fiind al patrulea copil al vistiernicului M. Lixandrescu. Rămâne orfan și sărac, dar de mic dovedește o inteligență deosebită și o memorie extraordinară. Învață greaca și franceza. A devenit elev la Colegiul Național „Sfântul Sava” din București, fiind coleg cu Ion Ghica. Face cunoștință cu Ion Heliade Rădulescu. Îi uimește pe toți prin talentul său poetic. Un timp va locui acasă la Heliade, care-i va publica prima poezie, Miezul nopții, în Curierul Românesc, urmată de elegia Adio. La Târgoviște.  Înrudit în aspiraţii cu mari spirite ale literaturii universale ca Byron,Young, Lamartine, La Fontaine, Musset, Hugo şi alţii, poetul Gr. Alexandrescu se distinge, în cadrul generaţiei paşoptiste, prin originalitate şi profunzime, atât în ceea ce priveşte introducerea unor noi genuri şi specii literare, cât şi prin folosirea unor procedee artistice. Poetul este considerat creatorul fabulei şi satirei în literatura română; cât şi un reprezentant de frunte al liricii patriotice. Originalitatea poetului în crearea fabulei derivă din modalităţile de adaptare a unor teme universale la realităţile noastre. Meritul poetului constă, după Călinescu, în capacitatea „de a vizualiza realitatea şi de a fi lucrat în tuşul epocei”. În acest sens reţinem şi observaţia lui I.Trivale că „Alexandrescu exemplifică, în mod unic în poezia noastră, felul cum o individualitate reală reuşeşte a răzbi prin mulţimea influenţelor străine care o covârşesc aproape, şi triumfă în cele din urmă, biruindu-le”.

# data[].attributes.body
1.Spre deosebire de romantism, care pune accent pe simțiri, în operele literare clasice regăsim rațiunea, că element definitoriu al omului, care primează asupra sentimentului.

2.Personajele sunt raționale, atrenate de înalte rațiuni eroice și cetățenești și au principii morale de neclintit. Aceste personaje sunt de regula regi sau reprezentanți ai aristocrației, Fiind reprezentați în oda, imn, poem epic, tablou istoric, tragedie.

3.Operele literare clasice au un puternic caracter moralizator, educativ.

4.În dramaturgie regăsim regula celor trei unități (de loc, timp, acțiune).

5.Genurile și speciile literare sunt pure, nu sunt amestecate și imita modelele greco-romane.

6.Exista un cult al adevărului, al regulilor și al canoanelor, în funcție de care personajele sunt antrenate în acțiune.

7.Clasicismul cultiva trăsături precum curajul, vitejia, generozitatea sau lașitatea, avaritia, naivitatea, iar personajele sunt adevărate caractere (avarul, demagogul, parvenitul etc) și reprezintă tipologii ale societății reproduse.

8.Scriitorii clasici se remarca prin rigoarea compozițională, puritatea și claritatea stilului, gustul dreptei masuri, căutarea naturalului și a verosimilului și finețea analizei morale și psihologice.

9.Datoria cetățenească e mai presusu de sentimentele personale

# data[].attributes.headline
3.,,Câinele și câțelul,,              de Grigore Alexandrescu

# data[].attributes.subject
3.,,Câinele și câțelul,,              de Grigore Alexandrescu

# data[].attributes.body
,,Şi eu poate sânt nobil, dar s-o arăt nu-mi place.
Oamenii spun adesea că-n ţări civilizate
Este egalitate.,,

,,I may be noble too, but I don't like to be shown.
People often say that in civilized countries
It is equality.,,
(Engleză)

Ich mag auch edel sein, aber ich mag es nicht, gezeigt zu werden. In zivilisierten Ländern wird das oft gesagt.
Es ist Gleichheit.
(Germană)

Možná jsem také ušlechtilý, ale nerad se předvádím.
Lidé to často říkají v civilizovaných zemích
Je to rovnost.
(Cehă)

# data[].attributes.headline
7.,,Ursul, iepurele și vulpea,,       de Domnița Ursu

# data[].attributes.subject
7.,,Ursul, iepurele și vulpea,,       de Domnița Ursu

# data[].attributes.body
Într-o pădure verde,
Plină de viețuitoare,
Ursul era liderul cel mare,
Săritor la nevoie și organizat,
El îi împăca pe toți imediat

Iepurele mic, fricos,
Fiind un spectator meticulos,
Invidie prinsese,
Pe liderul cel nou:
-,,De ce n-aș fi chiar eu seful tuturor?,,

Plin de mânie, întocmeștiu-n plan,
Să-l detroneze în mai puțin di-un an,
Fugi la vulpea cea vicleană,
Să-l sfătuiască cum să-l dreagă,
Pe ursul cela grosolan.

Vulpea îndată fu de-acord:
-,,Dragă iepurașe, totul se rezolvă!
De vrei tu rege să fii,
Vom elabora planuri mii,
Doar vino mâine seară
La mine, cu o tigăioară.

Iepurele încântat,
Își pregătea costum dungat,
Și-și imagina cum ursul va pleca,
Iar el pe tron va urca.

A doua zi luă tigaie
Și fugi la vulpe-n căsoaie,
Șireata o puse la foc,
Și friptură de iepure găti pe loc.

# data[].attributes.body
În fabula Câinele şi căţelul, Grigore Alexandrescu satirizează pe acei oameni care propovăduiesc egalitatea şi democraţia, dar nu le practică. Principalul mod de expunere este dialogul şi de aceea fabula are aspectul unei scenete cu trei personaje, dintre care două intră în dialog – câinele şi căţelul – iar al treilea este doar ascultător, având statutul de personaj-martor.

Compoziţia
Compoziţional, această fabulă este alcătuită din două părţi inegale: sceneta propriu-zisă, care este mai mare ca întindere şi morala, concentrată în doar două versuri, care decodifică întâmplarea povestită, sugerând şi atitudinea autorului.

Titlul
Titlul Câinele şi căţelul anunţă pe cei doi protagonişti ai fabulei. Fiind o operă literară epică, în fabulă se povesteşte o întâmplare la care iau parte personaje.

Acţiunea
Acţiunea se desfăşoară într-o „curte”, spaţiu prin care se simbolizează societatea, iar timpul de desfăşurare este „deunăzi”, adverb ce sugerează un timp contemporan poetului, dar şi faptul că întâmplarea este repetabilă.

Subiectul
Un dulău pe nume Samson, stând de vorbă cu „un bou oarecare”, îşi exprimă opiniile despre egalitate arătându-şi revolta împotriva celor ce se simt superiori pentru că se trag din neam nobil. El apreciază că asta e „o întâmplare” care nu le măreşte valoarea şi meritele. Evidenţiind posibilitatea că şi el să fie de viţă nobilă, Samson precizează: „dar s-o arăt nu-mi place”. Mai mult, el afirmă că este încântat când toată lighioana măcar şi cea mai proastă / Câine sadea îmi zice, iar nu Domnia voastră”.

În acest timp, căţelul Samurache, luând în serios cele auzite, intervine în discuţie şi, apreciind ca „minunată” gândirea lui Samson, li se adresează cu formula „fraţii mei”. La intervenţia prietenoasă a căţelului, care se dovedeşte prea lesne încrezător în spusele dulăului, Samson îşi schimbă brusc tonul şi-i dă o replică violentă: «Noi, fraţii tăi, potaie! / O să-ţi dăm o bătaie / Care s-o pomeneşti». Samurache este derutat de ceea ce aude, iar dulăul îşi întăreşte spusele: «Adevărat, vorbeam că nu iubesc mândria şi că urăsc pe lei, / Că voi egalitate, dar nu pentru căţei».
Ultimele versuri, „Acestea între noi adesea o vedem. / Şi numai cu cei mari egalitate vrem”, constituie morala fabulei, în care autorul îşi exprimă, pe scurt, atitudinea faţă de realitatea prezentă.

Semnificaţia alegoriei
Ca în orice fabulă, cele trei personaje reprezintă tipuri umane. Dulăul Samson întruchipează pe omul ipocrit, parvenitul demagog, care aspiră la ascensiune socială şi ale cărui fraze „lătrătoare” nu conţin decât vorbe goale, minciuni.
Căţelul Samurache este tipul omului naiv şi cinstit, deoarece crede tot ce aude şi se lasă adesea păcălit de aparenţe. Boul „oarecare” sugerează prostia şi lipsa de opinie a oamenilor, deoarece el asistă nepăsător la dialogul celor doi.
Personajele fabulei sunt construite antitetic, iar numele lor au rol caracterizator. Deşi este o operă literară epică, modul de expunere dominant este dialogul care are rol primordial în evidenţierea trăsăturilor morale ale personajelor, iar naraţiunea face legătura între cele două secvenţe dialogate.

Valoarea creaţiei este susţinută şi de arta lui Alexandrescu de a folosi un limbaj natural adecvat statutului personajelor şi cerinţelor dialogului viu ce conferă oralitate stilului. Fiind o naraţiune de mică întindere, în care sunt satirizate defecte omeneşti cu scopul de a le îndrepta, personajele sunt animale, iar autorul îşi exprimă opinia critică despre cele prezentate.

# data[].attributes.headline
6.Fotografie cu un volum semnat de autor

# data[].attributes.subject
6.Fotografie cu un volum semnat de autor

# data[].attributes.body
Fabula-oglinda realității reflectată prin animale