# data[].attributes.body
Jan Křtitel byl židovský prorok a kazatel, který byl považován jako předchůdce Ježíše Krista. Kázal o příchodu Mesiáše a křtil lidi v řece Jordán. Jeho nejznámějším skutkem bylo pokřtěbý Ježíše Nazareckého.

# data[].attributes.body
Ježíš Nazaretský se narodil v Betlémě. Měl se narodit v Nazaretu, ale kvůli Herodovo nařízení vyvraždění všech chlapců do 2 let z obav narození krále Židů, proto Maria a Josef cestovali do Betléma. Narození probíhalo ve stáji. Příchod mudrců a zjevení andělů pastýřům naznačovaly, že to je výjimečné dítě

# data[].attributes.attachment_link.description
Ježíšovo narození je doloženo v biblických evangeliích Lukáše a Matouše. Obě zprávy se shodují v tom, že se Ježíš narodil v judském Betlémě, že jeho matka Maria byla zasnoubena s mužem jménem Josef, který pocházel z rodu krále Davida a nebyl jeho biologickým otcem, a že jeho narození bylo způsobeno božím zásahem. Většina badatelů nepovažuje oba kanonické evangelijní příběhy o narození za historicky pravdivé,[1][2] protože předkládají protichůdné výpovědi a neslučitelné genealogie. Tehdejší světské dějiny nejsou synchronizovány s vyprávěním o Ježíšově narození a raném dětství v obou evangeliích.[3][4][5] Někteří považují otázku historicity za druhotnou vzhledem k tomu, že evangelia byla psána především jako teologické dokumenty, nikoliv jako chronologické časové osy.

# data[].attributes.body
Poslední večeře byla ve čtvrtek, den před ukřižováním. Ježíš slavil se svými učedníky slavnost Pesach. Ježíš dal chléb jako symbol jeho těla a víno jako symbol jeho krve. Dalšího rána byl zrazen jeho učednikem Jidášem

# data[].attributes.body
Ježíš čelil třem pokušením: aby proměnil kamení v chléb, skočil z chrámu a dokázal tak svou božskou moc, nebo se poklonil ďáblu výměnou za vládu nad světem. Všechna pokušení odmítl a zůstal věrný Bohu. Poté ďábel odešel a andělé Ježíše posílili.

# data[].attributes.body
Obsahuje výzvu k tomu, aby lidé byli solí země a světlem světa, a výklad Božího zákona, který zdůrazňuje nejen vnější skutky, ale i vnitřní postoje. Ježíš mluví o odpuštění, lásce k nepřátelům, upřímné zbožnosti a učí modlitbu Otčenáš. Závěrem přirovnává život podle jeho slov k pevně postavenému domu. Kázání volá k lásce, pokoře a důvěře v Boha.

# data[].attributes.body
Marie Magdalena byla Ježíšova blízká následovnice, kterou podle Bible vyléčil. Doprovázela ho až k ukřižování a byla první, kdo ho viděl po zmrtvýchvstání. Měla tuto zprávu předat učedníkům. Často se říká, že byla hříšnice nebo prostitutka, ale Bible to nepotvrzuje.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Correggio: Noli me tangere, setkání se vzkříšeným Ježíšem

Marie Magdalena (v českém ekumenickém překladu Marie Magdalská; v kralickém překladu Maria Magdaléna; lidově také Maří Magdaléna) byla podle Nového zákona jedna z žen, které doprovázely Ježíše z Nazareta, zejména v závěru jeho života. Vystupuje i v některých apokryfech a v řadě křesťanských církví je uctívána jako svatá. Některými je považována za evangelistu či dokonce manželku Ježíše.

Dříve se vyslovovalo Majdalena, od toho odvozena moravská Majolenka, což je hezká a zdravá dívka; lidově Máří Magdalena, domácky Majda, v kalendáři je také Magda. Z Magdaleny patrně odvozeny Lenka a Alena.

Antonio Canova: Marie Magdalena

V evangeliích se vyskytuje několik osob se jménem Maria, mezi nimi také Marie Magdalská, tj. „pocházející z Magdaly" (město na břehu Genezaretského jezera). V Lukášově evangeliu se uvádí už během Ježíšova veřejného působení jako jedna z žen „které chodily s Ježíšem a jeho učedníky" a z níž Ježíš předtím „vyhnal sedm démonů". Celkem na osmi místech se zmiňuje její jméno v souvislosti s Ježíšovou smrtí, pohřbem a zmrtvýchvstáním. Delší souvislý úsek, v němž hraje významnou roli, je příběh prázdného hrobu a jejího setkání se vzkříšeným Ježíšem v Janově evangeliu.

Podle všech evangelií stála pod křížem se dvěma dalšími ženami ( Pannou Marií a Marií Kleofášovou) a byla přítomna jeho smrti i pohřbu.

V Matoušově evangeliu šla v neděli Máří Magdaléna spolu s dalšími ženami k Ježíšově hrobu, aby pomazaly jeho mrtvé tělo, ale tam se jim zjevil anděl, který jim pověděl, že tu Ježíš není, vstal z mrtvých. Šly se ještě podívat, kde spočíval, potom se vydaly na cestu zpátky, poněvadž jim anděl řekl pokyn, aby o všem informovaly učedníky. Cestou od hrobu potkaly vzkříšeného Ježíše a hovořily s ním.

Marek o Máří Magdaléně hovoří jen krátce. Ženy přicházely již časně z rána. Kámen od hrobu byl odvalen. Vešly a zjistily, že Ježíš je vzkříšen. Anděl jim řekl, ať jdou a o všem zpraví apoštoly, ale ženy se bály. Ježíš se ale jako první zjevil Máří Magdaléně, osmělila se a řekla učedníkům o jeho zmrtvýchvstání, ale oni jí nevěřili.

Podle Lukášova evangelia byla Magdalena oddanou a stálou Ježíšovou průvodkyní, která ho poslouchala a podporovala. Den po sobotě, když šla s dalšími dvěma ženami jeho mrtvé tělo pomazat, jeho hrob nalezly prázdný, podaly o tom první zprávu apoštolům.

Podle Janova evangelia šla ke hrobu Magdalena sama, přiběhla k apoštolům se zprávou o prázdném hrobě. S Petrem a Janem pak zřejmě běželi k prázdnému hrobu a oba apoštolové se vrátili do města. Marie zůstala před hrobem a setkala se s Ježíšem, kterého zprvu nepoznala. Když se jí dal poznat, vykřikla aramejsky Rabbuni! (Mistře), ale Ježíš ji varoval, aby se ho nedotýkala (lat. noli me tangere) a všechno oznámila apoštolům.. Tím biblické zprávy o Marii Magdalské končí.

Marie Magdalská hraje významnou roli v několika gnostických spisech ze 3.-4. století. Jejich zlomky byly známy už dříve z citátů raně křesťanských spisovatelů, téměř úplné texty v koptštině se našly po roce 1945 v Nag Hammadi v horním Egyptě. Ve spise Pistis Sofia (Víra - Moudrost) vypráví Magdalena apoštolům, co jí ve snu řekl Ježíš, ale Petr a Ondřej to odmítnou. Také tzv. „Mariiny otázky" a „Evangelium Mariino" vztahuje Petr Pokorný i E. Hennecke k Marii Magdalské.

O dalším životě Marie Magdalské vypravují již jen legendy, které ji zejména od doby Řehoře Velikého pravděpodobně spojují se dvěma dalšími ženami z evangelií, totiž s Marií, sestrou Lazarovou, a s ženou-hříšnicí (což bylo běžné označení pro prostitutku), která Ježíšovi umyla nohy u stolu ve farizeově domě a u níž evangelium neuvádí jméno ( L 7, 36-50 ( Kral, ČEP)). Tyto tři ženy, které na Východě rozlišovali, byly v západní tradici považovány za tutéž osobu - a to mylně, protože Janovo evangelium je rozlišuje.

Podle jedné z legend odešla Marie hlásat křesťanství do dalekých zemí a měst. Navštívila také Řím, kde se slovy „Kristus vstal z mrtvých" podala císaři Tiberiovi červené vajíčko. V čase pronásledování křesťanů měla být se svým bratrem Lazarem a sestrou Martou (šlo o jinou-další Marii) na lodi bez vesel zahnána na volné moře. Na ní doplula do Francie a tam také hlásala evangelium. Podle jiné legendy žila jako poustevnice v jeskyni asi 35 kilometrů východně od Aix-en-Provence, kde kolem poloviny 1. století zemřela. Jejím atributem se stala lebka, symbol pouště a lidské pomíjivosti. Díky pověstem vznikla ve Francii dvě poutní místa: Vézelay a Saint-Maximin-la-Sainte-Baume. Podle řeckého podání přišla Marie Magdaléna do Efezu (v dnešním Turecku), kde pomáhala sv. apoštolu Janovi a tam také zemřela (nejvíce pravděpodobná verze).

Krásná žena s dlouhými rozpuštěnými vlasy, spoře oblečená nebo poloodhalená, se šperky a zrcadlem jako atributy své marnivosti; jindy zcela zahalená do dlouhých vlasů, plačící, sedící v jeskyni ve slaměném rouchu jako kajícnice před křížem a lebkou; na kalvárii klečící u paty kříže, nebo stojící za Pannou Marií, často plačící; při zjevení Krista klečí a natahuje k němu ruku; účastní se Kristova snímání z kříže, oplakávání i pohřbu, nese dózu s mastí, ze které potírá Ježíšovy nohy, nebo drží Ježíše za nohy; při svém Nanebevzetí se modlí a její tělo nesou andělé, drží-li přitom nimbus s hlavou Krista, nazývá se Christofora. V legendárním cyklu bývá vyobrazen poustevník Zosima, nesoucí Magdaléně do jeskyně plášť; v párovém vyobrazení Magdaléna bývá protějškem sv. Jana Křtitele; někdy je zaměňována za Marii Egyptskou - svatou poustevnici z egyptské pouště, rovněž zahalenou do vlasů.

Matthias Grünewald: Isenheimský oltář v Colmaru (Marie Magdalena u nohou Ježíše).

Giotto di Bondone: cyklus fresek ze života světice; kolem 1320; kaple Marie Magdalény v dolní bazilice v Assisi

Donatello: Socha kajícnice s tváří stařeny, Opera dell Duomo, Florencie

Lucas Cranach starší: Marie Magdaléna jako hříšnice před Kristem (Kolín, Muzeum Wallrafa Richartze).

Antonio Canova: Socha klečící Marie Magdalény; mramor

Antonio Allegri da Correggio, El Greco, Fra Angelico, Guido Reni, Honoré Daumier, José de Ribera, Caravaggio, Tizian; socha Giovanni Bandini.

Svátek svaté Marie Magdaleny slaví katolická církev 22. července.

Poutní místa ve světě:

Chrámy v Česku:

Patrocinia

řeholní řád magdalenitek

prostitutky, kajícnice a svedené ženy

holiči a kadeřníci (Marie Magdaléna podle legendy svými vlasy omyla nohy Ježíše Krista). Pověry: O jejím svátku se doporučovalo stříhat vlasy zvláště těm, kteří chtěli ještě delší. V den svátku se nemělo koupat, protože by koupajícího stáhly pod vodu její dlouhé vlasy. Neuzavíraly se sňatky - sňatek uzavřený v tento den přinášel smůlu.

Alexandr Ivanov: Noli me tangere (Zjevení Krista Marii Magdaleně)

H. Haag et al., Bibellexikon. Einsiedeln: Benziger 1968

E. Hennecke, Neutestamentliche Apokryphen I. Berlin: EVA 1970

Petr Pokorný, Píseň o perle. Praha: Vyšehrad 1986

SCHAUBER, Vera; SCHINDLER, Hanns Michael. Rok se svatými. 2. vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 1997. 702 s. .

LCI: Lexikon der christlichen Ikonographie, svazek 7, ed. Wolfgang Brauenfels. Herder Basel-Freiburg-Rom-Wien 1992, s. 515-539

# data[].attributes.attachment_link.description
Marie Magdalena (v českém ekumenickém překladu Marie Magdalská; v kralickém překladu Maria Magdaléna; lidově také Maří Magdaléna) byla podle Nového zákona jedna z žen, které doprovázely Ježíše z Nazareta, zejména v závěru jeho života. Vystupuje i v některých apokryfech a v řadě křesťanských církví je uctívána jako svatá.

# data[].attributes.body
Apoštolové byli nejbližší učedníci Ježíše Nazareckého, kteří šířili jeho učení. Bylo jich 12 : Petr, Ondřej, Jan, Jakub starší, Filip, Bartoloměj, Tomáš, Matouš, Jakub mladší, Juda Tadeáš, Šimon Zélóta, Jidáš Iškariotský

# data[].attributes.body
Během svatební hostiny došlo víno, a na podnět Marie Ježíš proměnil vodu ve víno, čímž projevil svou božskou moc. Tento zázrak nejen zachránil slavnost, ale také symbolizoval novou smlouvu mezi Bohem a lidmi.

# data[].attributes.body
Herodes Veliký byl král Judska, který vládl v letech 37–4 př. n. l. Získal trůn s pomocí Římanů a udržel si moc tvrdou rukou. Proslavil se velkolepými stavbami, jako byl Jeruzalémský chrám, ale také krutostí. Nechal popravit vlastní ženu, syny i politické odpůrce.

Podle Bible se bál narození Ježíše Nazarecký, a proto nařídil zabití všech betlémských chlapců do dvou let. Zemřel v roce 4 př. n. l. na těžkou nemoc a po jeho smrti bylo jeho království rozděleno mezi jeho syny.

# data[].attributes.body
Svým tancem okouzlila krále Heroda Antipu natolik, že jí slíbil cokoli. Na přání své matky si vyžádala hlavu Jana Křtitele na míse, což Herodes nerad splnil. Tento příběh inspiroval mnoho uměleckých děl, včetně slavné hry Salomé od Oscara Wildea

# data[].attributes.body
Ukřižování Ježíše Nazaretského byla poprava, kterou provedli Římané kolem roku 30–33 n. l. v Jeruzalémě.

Ježíš byl zatčen židovskými vůdci a obviněn z rouhání. Poté byl předán římskému místodržiteli Pilátovi. Ten ho po nátlaku davu odsoudil k smrti. Ježíš byl donucen nést svůj kříž na popraviště a tam byl přibit na dřevo. Po několika hodinách na kříži zemřel.

# data[].attributes.headline
Příjezd Ježíše do Jeruzaléma a vyhnání kupců z chrámu

# data[].attributes.subject
Příjezd Ježíše do Jeruzaléma a vyhnání kupců z chrámu

# data[].attributes.body
Tento den je známý jako Květná neděle. Příjezd Ježíše do Jeruzaléma znamenalo splnění proroctví, že pokorný Mesiáš přijede na oslu. Lidé ho vítali palmovými ratolestmi

Po příjezdu do Jeruzaléma vstoupil Ježíš do chrámu, kde viděl obchodníky prodávající zvířata pro oběti a směnárníky, kteří měnili peníze poutníkům. Rozzuřený Ježíš převracel stoly a vyháněl obchodníky z chrámu

# data[].attributes.body
Zmrtvýchvstání neboli vzkříšení Ježíše Nazareckého je podle křesťanské víry událost, kdy Ježíš třetí den po své smrti na kříži znovu ožil.