# data[].attributes.headline
Діти не хочуть вчити

# data[].attributes.body
Діти не хочуть вчитися — вони прагнуть досліджувати. У першому випадку значна частина знань приходить ззовні, тоді, як у другому дитина-дослідник за допомогою зовнішніх «запитів пошуку» отримує знання через власний досвід та роздуми.

# data[].attributes.headline
Повинна бути присутн

# data[].attributes.body
Повинна бути присутня симпатія до наставника в навчанні, адже це може компенсувати поганий настрій, труднощі під час засвоєння нового матеріалу, низьку мотивацію та нерозуміння того, навіщо все це потрібно. Запитайте у своєї дитини, що вона думає про вчителя, але поставивши відкриті запитання: «Що ти думаєш про цього вчителя? Що тобі сподобалося на уроці? А що не сподобалось? Було весело, а чому?» тощо. Такий короткий діалог допоможе зрозуміти, що й до чого.

# data[].attributes.headline
Діти — допит

# data[].attributes.body
Діти — допитливий народ. Від народження їх цікавить все, що навколо відбувається та, як влаштований світ, адже з кожним днем ​​вони дізнаються про щось нове. Але, на жаль, батьки часто стикаються з такою проблемою, коли дитина втрачає інтерес до навчання.

# data[].attributes.headline
Спосіб вивчення п

# data[].attributes.body
Спосіб вивчення предметів: у початкових класах дітям простіше навчатися з допомогою активних методів, обговорень та ігрової форми;

Особливості сприйняття інформації: деякі діти краще сприймають інформацію через слух, інші — через зображення;

Те, чи вчитель зацікавлює учнів власним прикладом, демонструє зацікавленість своїм предметом і чи вміє простою мовою пояснити складні речі. Коли цікаво вчителю, то легше зацікавити учнів.

«Цікавість заразна. Якщо дорослому цікаво, то він захопливо розкаже й дітям, і їм стане цікаво. Це працює й через власну відкритість, коли діти сміливо приходять до дорослих і діляться тим, що їм цікаво».

# data[].attributes.headline
починати треба з про

# data[].attributes.body
починати треба з простих запитань, які пробуджують уяву і є незвичними. Навколо цього починається дискусія, і тоді плавно можна переходити до серйознішого — писати формули, розв’язувати задачі. А згодом робимо перерви, під час яких говоримо на різні теми.

# data[].attributes.headline
Найкраща система 

# data[].attributes.body
1. Найкраща система в оцінці знань сьогодні — система level, як в комп’ютерній грі — коли учні мають можливість відчути, як і наскільки вони виросли та на якому рівні знаходяться. Це значно краще в плані усвідомленні своїх досягнень, ніж «Молодець! 12 балів!» у щоденнику.

# data[].attributes.headline
Мені, здається, що н

# data[].attributes.body
Мені, здається, що найважливіше — це любов до дітей та бажання й розуміння того, що кожна дитина має власний темп навчання, власний набір здібностей. У кожної дитини є своя суперсила, і коли ти це розумієш, тоді легше співпрацювати й допомагати дитині відкривати саму себе

# data[].attributes.headline
Це про свободу, і це

# data[].attributes.body
Це про свободу, і це доволі делікатна річ. Чи тоді, коли йдеться про індивідуальне навчання чи про навчання в групі — завжди є цінності, правила, дисципліна, навчальний план, бажання інших учнів у групі. Усе це певною мірою обмежує, то куди ж тут втиснути свободу дитини?

І як донести до наших маленьких друзів, що вона завжди в них є. Цей інструмент не працює окремо від інших чинників і таланту вчителя або батьків. Адже мати свободу — це майже те саме, що мати крила.

І кожне маленьке «ти не мусиш» розрізає мотузочку, якою зв’язані ці крила, допомагаючи дитині розправити їх і полетіти.

Сучасні  батьки мають мало контролю над процесом навчання. Спершу прискіпливо перевіряй, тоді беззастережно довіряй — такий підхід до шкіл і вчителів. Однак, три описаних вище інструменти додадуть вам трохи цього самого контролю.

# data[].attributes.headline
Якщо ваша дитина не 

# data[].attributes.body
Якщо ваша дитина не надто зацікавлена в навчанні, запропонуйте їй декілька цікавих завдань — те, що називають геймплеєм.

Хай це буде не надто складна, але й не надто проста гра, яка пропонує цікаві можливості та досягнення, що заохотять дитину не опускати рук і йти далі.

# data[].attributes.headline
Корисна порада: пост

# data[].attributes.body
Корисна порада: постійно пропонуйте дітям невеликі квести, кидайте виклики, винагороджуйте за перемоги, відзначайте маленькі досягнення, давайте шанс проявити себе знову і знову.

# data[].attributes.headline
Запам’ятайте, у грі 

# data[].attributes.body
Запам’ятайте, у грі всі програші й перемоги тимчасові, бо сама гра ніколи не закінчується, і про це теж неодмінно потрібно сказати дитині.

# data[].attributes.headline
інтерес до навчання 

# data[].attributes.body
інтерес до навчання займає дуже важливе місце у вихованні дітей, але вони втрачають його щораз раніше. Найчастіше це відбувається в перші роки навчання в школі. Здавалося б батьки доклали максимум зусиль, щоб влаштувати свою дитину в кращий навчальний заклад, до хороших викладачів, щоб відвідувати підготовчі курси, але дитина починає демонструвати свій характер і відмовляється вчитися. Тому батьки повинні знати, як прищепити цікавість до навчання своїм дітям.

# data[].attributes.headline
На сьогодні батьки п

# data[].attributes.body
На сьогодні батьки потребують зрозумілих інструментів впливу на процес навчання дитини, але водночас не хочуть надто заглиблюватися в цей процес