# data[].attributes.attachment_link.title
Uutiset romaneista ovat usein negatiivisia tai kertovat julkkisten elämästä - tavallinen romani pääsee mediassa harvoin esiin | Romano mirits

# data[].attributes.attachment_link.description
Karoliina Toivakka on suomalainen toimittaja, joka opiskelee tällä hetkellä Tukholman yliopistossa. Hän valmistelee Global Media Studies -nimisen maisteriohjelman lopputyötään eli pro gradua. Toivakka tutkii, miten suomalaiset iltapäivälehdet kirjoittavat Suomen romaneista. Tutkielmansa osana hän myös haastattelee suomalaisia romaneja ja tutkii heidän käsityksiään siitä, miten romaneista iltapäivälehdissä viestitään. Toimittaja Jaakko Laakso tapasi Karoliina Toivakan videoneuvotteluyhteyden välityksellä toukokuun alussa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Romanielämää ja -tutkimusta Suomessa: Ulos stereotypioista ja ”heimomyyteistä”

# data[].attributes.attachment_link.description
Airi Markkanen ja Päivi Armila pohtivat The Culture of the Finnish Roma -kirjaa inspiroineita lähtökohtia ja mahdollisuuksia uudenlaiseen romanitutkimukseen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Artikkeli on yli 4 vuotta vanha

Yle uutisoi toissa viikolla, että Helsingin poliisi pysäytteli vuosien ajan romaneja ja piti kirjaa heidän liikkumisestaan. Helsingin poliisi julkaisi tänään selvityksensä operaatiosta. Se alkoi, kun romanit olivat ampuneet toisiaan Helsingissä.

Helsingin poliisin operaatio romaneita kohtaan johti selvitykseen. Kuva: Jorge Gonzalez / Yle

Helsingin poliisi aloitti vuonna 2013 erikoisen ja hyvin poikkeuksellisen operaation, joka kohdistui romaneihin.

Tuon operaation aikana poliisi pysäytteli romaneita Helsingissä ja kirjasi heidän tietojaan ylös.

Ylen uutisen jälkeen Suomen poliisitoimintaa johtava Poliisihallitus pyysi selvityksen Helsingin poliisilta romanien seurannasta. Helsingin poliisi antoi selvityksena Poliisihallitukselle. Poliisihallitus ilmoitti eilen, että se salaa selvityksen julkisuuslain nojalla.

Tänään Helsingin poliisilaitos teki yllättävän ratkaisun ja päätti julkaista oman selvityksensä.

Helsingin poliisikomentaja Lasse Aapio kertoo sopineensa julkaisusta poliisiylijohtajan kanssa.

Selvityksessä Helsingin poliisi myöntää pitäneensä kirjaa vuosina 2013-2015 romanien liikkeistä Helsingissä.

- Helsingin poliisin tietoon tuli vuonna 2013 lukuisia suomalaisten romanisukujen toisiinsa kohdistamia vakavia henkeen ja terveyteen kohdistuneita rikoksia tai niiden uhkia, poliisi kertoo tiedotteessaan.

Helsingin poliisin mukaan nämä rikokset oli tehty ampuma-aseella uhaten tai sitä käyttäen. Poliisin mukaan tapauksissa oli usein vaarassa asianomistajan lisäksi sivullisten henki ja terveys.

Helsingin poliisilaitos oli arvioinut vuonna 2013, että tilanne oli vakava. Siksi se perusti operaation ja halusi sillä estää ampumistapauksia.

- Silloin on koettu, että tilanne on vaarallinen. On haluttu saada tietoa ja estää rikoksia ja mahdollisesti vaarallisia tilanteita, joissa sivullisiakin on läsnä, Aapio sanoo.

Hänen mukaansa tilanne rauhoittui projektin tuloksena.

Erikoisen operaation koodinimi oli KURI1

Helsingin poliisilaitoksen johto määräsi vuonna 2013, että hälytys- ja valvontayksikön piti aloittaa tiedonkeruuoperaatio, joka kohdistui romaneihin.

Käytännössä romaneita pysäyteltiin ja tietoja heistä kirjattiin poliisin järjestelmään.

- Tiedot tallennettiin kaikkien poliisipartioiden päivittäisessä viestinnässä käytettyyn poliisin kenttäjohtojärjestelmään, joka on valtakunnallinen tiedonvälitysalusta. Tiedon yksilöimiseksi kehitettiin projektikoodi KURI 1, kertoo Helsingin poliisi.

Poliisi selittää käyttäneensä KURI 1 -koodinimeä, jotta tietoja olisi jälkikäteen mahdollista löytää "suuresta tietomassasta".

Poliisi oli kirjannut koodin sellaisiin tietoihin, joiden se arvioi liittyvän romanien välisiin ristiriitoihin, väkivaltaan tai sen uhkaan.

Operaation aikana poliisi oli takavarikoinut 34 luvatonta ampuma-asetta. Operaatio lopetettiin lokakuussa vuonna 2015, mutta poliisin mukaan "joitakin yksittäisiä tietoja" oli kirjattu vielä vuosina 2016 ja 2017.

- Projektin tuloksena yleisillä paikoilla tapahtuneet romanien väliset ampumistapaukset saatiin merkittävästi vähenemään, poliisi toteaa tiedotteessaan.

Kuvituskuva. Poliisipartiot keräsivät romaneista tietoja erikoisessa operaatiossa vuosina 2013-2015. Kuva: Henrietta Hassinen / Yle

Poliisi: Operaation taustalla oli romanisukujen riitoja

Tänään julki tulleesta selvityksestä käy ilmi, että operaation taustalla oli poliisin mukaan romanisukujen tulehtunut tilanne.

- Romaniyhteisöiltä saatujen tietojen perusteella oli pääteltävissä, että romanisukujen välillä oli syvää eripuraa, minkä ratkaiseminen ei ollut enää aiempien vuosien tavoin sukujen vanhimpien käsissä, poliisi kirjoittaa selvityksessään.

Poliisin mukaan romanien epäillyt ampumistapaukset saivat alkunsa elokuussa 2013, kun erästä miestä oli puukotettu vatsaan.

Ampumistapauksia oli ollut sen jälkeen henkilöautossa, yleisellä paikalla, tietyssä ravintolassa ja sen läheisyydessä sekä kerrostalon seinään oli ammuttu neljä laukausta.

Poliisi kirjoittaa selvityksessä varautuneensa laajaan aseelliseen yhteenottoon romanien välillä.

Poliisi myönsi virheet ja kiisti etnisen profiloinnin

Selvityksen allekirjoittanut Helsingin poliisilaitoksen apulaispäällikkö Heikki Kopperoinen kommentoi operaatiota jo toissa viikolla Ylelle.

Kopperoinen myönsi, että poliisi on tehnyt virheitä. Hän kuitenkin kiisti poliisin syyllistyneen etniseen profilointiin. Etninen profilointi on lain mukaan kielletty. Siinä poliisi kohdistaa toimenpiteitä henkilöön hänen etnisen taustansa tai ihonvärinsä takia.

Helsingin poliisi vakuuttaa, ettei se syyllisty etniseen profilointin missään tilanteessa. Helsingin poliisi on järjestänyt viime vuosina kymmeniä koulutuksia, joissa on käsitelty etnisen profiloinnin kieltoa ja syrjinnän estämistä.

Poliisikomentaja Aapio korostaa, ettei henkilökunnalle eikä henkilöille, joiden asioita selvitetään saa syntyä väärää kuvaa toiminnan perusteista.

- Tärkeätä meille on se, että aina kun poliisi tekee toimenpiteen, joka perustuu poliisilakiin, sen peruste on lainmukainen eli jokin muu kuin henkilön etninen tausta, Aapio sanoo.
Lue lisää: Helsingin poliisi piti vuosia kirjaa romanien liikkeistä - apulaispoliisipäällikkö kiistää etnisen profiloinnin mutta myöntää tehdyt virheet Poliisihallitus salaa Helsingin poliisin antaman selvityksen, joka koskee vuosia jatkunutta romanien valvontaa Kelllo 18.45 lisätty poliisikomentaja Lasse Aapion kommentit

# data[].attributes.attachment_link.title
Poliisi kyttäsi romaneita operaatiossa koodinimellä KURI 1 - Nyt Helsingin poliisi julkaisi asiasta selvityksen, jonka Poliisihallitus oli eilen salannut

# data[].attributes.attachment_link.description
Yle uutisoi toissa viikolla, että Helsingin poliisi pysäytteli vuosien ajan romaneja ja piti kirjaa heidän liikkumisestaan. Helsingin poliisi julkaisi tänään selvityksensä operaatiosta. Se alkoi, kun romanit olivat ampuneet toisiaan Helsingissä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
N-sanan käyttöä ja ulkomaalaistaustaisten potilaiden kivun vähättelyä. Esimerkiksi näin lääkärien rasismi näkyy Ylen haastattelujen perusteella terveydenhuollossa.

Tekijät

Teksti ja haastattelut: Emma Hinkula

Haastattelut: Greta Virranniemi

Nuori pääkaupunkiseudulla työskentelevä lääkäri oli muutama vuosi sitten avustamassa leikkauksessa, jossa potilaana oli romani. Koko leikkauksen ajan leikkaava kirurgi imitoi romanien puhetyyliä.

- Se oli ihan järkyttävää, mutta kirurgin itsensä mielestä todella hauskaa, lääkäri kertoo.

Tämä on vain yksi esimerkki siitä, miten rasismi ja ennakkoluuloiset asenteet näkyvät Ylen haastattelemien lääkäreiden mukaan Suomen terveydenhuollossa ja pahimmassa tapauksessa vaikuttavat myös potilaiden hoitoon.

Keskustelu lääkärien rasistisista asenteista alkoi, kun toimittaja Maria Veitola jakoi Instagram-tilillään kuvakaappauksia rasistisesta kirjoittelusta lääkärien suljetussa Facebook-ryhmässä.

Lääkäri Anni Saukkola kertoo, että joitain lääkäreitä on some-ryhmissä huolestuttanut rasismin sijaan se, että rasistisia kirjoitteluja on vuodettu ulos ryhmästä. Kuva: Jaana Polamo / Yle

Yle on haastatellut tätä juttua varten yhteensä viittätoista lääkäriä ja yhtä sairaanhoitajaa. Haastatellut kertovat todistamastaan rasistisesta ja halventavasta kielenkäytöstä useilla työpaikoilla sekä lääkärien omissa Facebook-ryhmissä.

Haastatelluista puolet on syntyperäisiä suomalaisia ja puolet ulkomaalaistaustaisia. Molemmat ryhmät ovat havainneet kollegoiden rasistisia asenteita työpaikan arjessa.

Suurin osa haastatelluista esiintyy jutussa anonyymisti. He pelkäävät omalla nimellä asiasta kertomisen johtavan kollegoiden vihanpitoon tai vaikuttavan työllistymiseen jatkossa. Kaikkien haastateltujen henkilöllisyys on Ylen tiedossa. Yle on myös varmistanut, että he kaikki työskentelevät terveydenhoitoalalla.

Yle on nähnyt kuvakaappauksia rasistisesta kirjoittelusta lääkärien Facebook-ryhmissä. Haastatellut lääkärit kertovat, että rasistinen kielenkäyttö on jatkunut niissä jo vuosikausia. Osa lääkäreistä on poistunut ryhmistä kirjoittelujen vuoksi.

Kuvakaappaus eräästä lääkärien Facebook-ryhmästä.

Yle yritti tavoittaa tähän juttuun myös sellaisia lääkäreitä, jotka ovat kirjoittaneet rasistisesti Facebook-ryhmissä. Kukaan heistä ei vastannut yhteydenottoihin.

Ryhmissä on kirjoiteltu rasistiseen tai halventavaan sävyyn esimerkiksi ulkomaalaistaustaisista ja muslimeista.

Kuvakaappaus eräästä lääkärien Facebook-ryhmästä.

Yksi ensimmäisistä lääkärien rasistista kirjoittelua julkisuudessa kommentoineista lääkäreistä oli Lääkäri-Annina Instagramissa tunnettu Anni Saukkola.

- Rasistinen kirjoittelu somessa on vain jäävuoren huippu siitä, mitä koetaan arjessa sairaaloissa, terveyskeskuksissa ja leikkaussaleissa, hän sanoo.

Lääkäriliiton vuonna 2019 tekemän kyselyn mukaan lääkärit ovat havainneet työpaikoillaan rasismia useammin kuin muut palkansaajat. Kyselyyn vastasi 3 500 lääkäriä.

Kuvakaappaus eräästä lääkärien Facebook-ryhmästä.

Kyselyssä käsiteltiin muun muassa syrjinnän tai eriarvoisuuden kokemuksia ulkomaalaistaustaan tai ihonväriin liittyen. Kuusi prosenttia vastanneista kertoi havainneensa tämänkaltaista syrjintää organisaatiossaan.

Samanlaista dataa on suomalaisista palkansaajista vuodelta 2013. Heidän osaltaan vastaavanlaista syrjintää on havainnut 3-4 prosenttia vastanneista. Tiedot ovat Tilastokeskuksen kyselystä, jota käytettiin verrokkiaineistona Lääkäriliiton kyselyssä.

Kulttuurikipu eli kuinka osa lääkäreistä uskoo, että ulkomaalaistaustaiset potilaat liioittelevat kipuaan

Itä-Suomessa työskentelevän kolmekymppisen lääkärin vastaanotolle saapui ulkomaalaistaustainen potilas näyttämään vammaansa, joka vaikutti murtumalta. Siitä otettiin röntgenkuva, josta kävi ilmi, että vammasta olisi hyvä ottaa myös tietokonekuvat.

Lääkäri konsultoi asiasta kirurgia, joka kysyi potilaan nimen nähtyään, onko kyseessä somali. Kun vastaus oli kyllä, kirurgi tokaisi, että potilaan kipu ei välttämättä vaadi voimakasta kipulääkitystä eikä kuvantamista ole välttämätöntä jatkaa. Kirurgi ehdotti kipsihoitoa, mutta lääkäri kuitenkin teki jatkokuvaukset, jotka paljastuivat tarpeellisiksi. Potilaan hoito vaati kirurgiaa. Tämä on yksi monesta samankaltaisesta tapauksesta, jota kyseinen lääkäri on todistanut.

Miltei jokainen Ylen haastattelemista lääkäreistä kertoi, että ulkomaalaistaustaisten potilaiden kipua vähätellään ja ajatellaan, että heillä on tapana liioitella ja dramatisoida kipuaan.

Ilmiölle on olemassa termi: kulttuurikipu.

Ylen haastattelemat lääkärit kertoivat, että tummaihoisten ajatellaan olevan luonteeltaan syntyperäisiä suomalaisia dramaattisempia ja liioittelevan siksi kipua.

Useilla Ylen haastattelemilla lääkäreillä on havaintoja siitä, että kokenut kollega kysyy potilaan etnistä taustaa, kun mietitään hoitotoimenpiteitä. Lääkärit kokevat, että potilaan etninen tausta on useissa tilanteissa vaikuttanut päätöksiin jatkohoidosta tai siihen, miten halukkaita kokeneemmat lääkärit ovat tekemään lisätutkimuksia.

Ilmiön tunnistaa myös Oslossa työskentelevä lääkäri Jonne Juntura. Hän kertoo, että on tutkittu, että ulkomaalaistaustaisilla kestää pidempään saada kipulääkettä esimerkiksi päivystyksessä. Juntura on työskennellyt Helsingissä useassa psykiatrisen ja päihdehuollon yksikössä.

Ennakkoluulojen kohteeksi eivät Anni Saukkolan mukaan jää pelkästään ulkomaalaistaustaiset ihmiset. Hän kertoo lääkärikunnassa olevan ihmisiä, joilla on ennakkoluuloja myös naisia, seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä sekä ylipainoisia kohtaan.

- Olen todistanut seksistisiä puheita, naisten ulkonäköön liittyviä halventavia kommentteja ja meemejä, joihin liittyy vahvasti transfobia.

Lääkärien rasismi on Saukkolan mielestä erityisen tuomittavaa heidän yhteiskunnallisen asemansa vuoksi.

- Meidän vastuullamme on ihmisten terveys. He tulevat meidän luoksemme hädänalaisimmillaan, niin totta kai se merkitsee, onko lääkärillä rasistisia ajatuksia.

"Lääkäri on valta-asemassa, jossa tulee todella kriittisesti arvioida omia ennakkoluuloja, etuoikeuksia ja asenteita", Anni Saukkola sanoo. Kuva: Jaana Polamo / Yle

"Siellä varmaan romani riehuu taas puukon kanssa", tokaisi vanhempi lääkäri herjaavaa termiä käyttäen, kun päivystykseen tuli hälytys vaaratilanteen merkiksi. Näin kertoo pääkaupunkiseudulla työskentelevä kolmekymppinen lääkäri.

Miltei kaikki Ylen haastattelemat lääkärit kertovat, että romaneihin suhtaudutaan terveydenhuollossa hyvin rasistisesti ja ennakkoluuloisesti. Ärtymystä herättää esimerkiksi se, että romanipotilaan luokse tulee paljon vierailijoita.

Yksi ylen haastattelemista lääkäreistä kokee, että romaneihin kohdistuva syrjintä ja ennakkoluulot ovat laajemmalti hyväksyttyjä kuin esimerkiksi muihin etnisiin ryhmiin kohdistuva rasismi.

N-sanaa kuulee kahvipöytäkeskusteluissa

Monien Ylen haastattelemien lääkäreiden mukaan n-sanaa kuulee edelleen yllättävän usein työpaikkojen kahvipöytäkeskusteluissa.

Lääkäreiden mukaan ennakkoluulot näkyvät esimerkiksi siinä, minkälaista hoitoa rodullistetuille potilaille annetaan tai miten heidät kohdataan. Heihin ei uskalleta koskea tai pyytää riisuutumaan hoitotilanteissa, koska ajatellaan uskonnon kieltävän sen. Myöskään ehkäisyvalmisteista ei uskalleta edes mahdollisena hoitomuotona.

Jonne Juntura pitää tulkkauspalveluiden vähäistä käyttöä isona rakenteellisena ongelmana.

- Olen nähnyt ja kuullut useammasta tilanteesta, jossa henkilö joka ei puhu suomea, on vain ohjattu pois terveydenhuollon paikasta.

Yksi Ylen haastattelemista lääkäreistä kertoo, että monen suomea puhumattoman potilaan perussairaudet, kuten esimerkiksi diabetes, on hoidettu huonosti. Hänen mukaansa hoitoja aloitetaan niin, ettei potilas täysin ymmärrä, mitä hoidetaan, mistä hoidossa on kyse ja miten pitkään lääkitystä pitää jatkaa.

Helsingissä on Junturan mukaan tarjolla lähes ainoastaan puhelintulkkausta, jonka laatu on usein heikkoa. Haasteita on sekä tekniikassa, äänen laadussa sekä siinä, että tulkkien laatu on hyvin vaihtelevaa. Juntura kertoo, että akuutille mielialaosastolle tulkin saa paikalle hyvin harvoin.

Osaa lääkäreistä tulkin käyttö ärsyttää, koska se pidentää vastaanottoaikaa ja näin ollen hidastaa työtä.

Rasismiin ei uskalleta puuttua

Etenkään nuoret lääkärit eivät aina uskalla puuttua vanhempien lääkärien rasistisiin puheisiin, koska heillä on paljon valtaa vaikuttaa nuorempien uran etenemiseen.

Johtavana erikoisasiantuntijana hyvinvointialueella työskentelevän lääkäri Nico Vehmaksen mukaan lääkärien rasismi ei ole yhden erikoisalan ongelma vaan näkyy koko terveydenhuollossa.

Huolestuttavinta Vehmaksen mukaan on se, että iso osa lääkäreistä ei itse tunnista omia ennakkoluulojaan tai rasismiaan.

- Myös tiedostamaton rasismi saattaa heijastua siihen, miten eri taustaisia potilaita hoidetaan.

Lääkärien rasismi ja sen mahdolliset seuraukset jäävät Vehmaksen mukaan helposti piiloon, koska lääkärit tekevät töitä ja päätöksiä usein hyvin itsenäisesti.

- Lääkärin rasismilla on paljon suuremmat ja merkittävämmät seuraukset kuin sillä, jos esimerkiksi kaupan myyjä on rasistinen. Siksi siihen pitää suhtautua erityisellä tarkkuudella.

Lääkäriliiton toiminnanjohtaja Janne Aaltonen pitää rasistisia kannanottoja ikävinä ja tuomittavina ja toivoo, että rasismia saataisiin kitkettyä kaikista ammattiryhmistä. Hän ei usko, että rasismi on lääkärikunnassa erityisen iso ongelma.

"Lääkäriliitto ei näe lääkäreiden rasismia sen isompana ongelmana kuin suomalaisen yhteiskunnan rasismia ylipäätään", Lääkäriliiton toiminnanjohtaja Janne Aaltonen sanoo.

Täsmennys 4.11.2023 kello 13.40: Lääkäriliiton toiminnanjohtajan Janne Aaltosen näkemystä rasismin tuomittavuudesta on täydennetty.

Aiheesta enemmän: Paketissa 3 artikkelia

Aiheesta enemmän

# data[].attributes.attachment_link.title
Kirurgi pilkkasi romaneita koko leikkauksen ajan - näin terveydenhuollon ammattilaiset kuvaavat lääkärien rasismia

# data[].attributes.attachment_link.description
N-sanan käyttöä ja ulkomaalaistaustaisten potilaiden kivun vähättelyä. Esimerkiksi näin lääkärien rasismi näkyy Ylen haastattelujen perusteella terveydenhuollossa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Easily create surveys and polls to collect customer feedback, measure employee satisfaction, and organize team events.

# data[].attributes.headline
Romani koko yhteisön edustajana, vastuunkantajana - vähemmistöstressi

# data[].attributes.subject
Romani koko yhteisön edustajana, vastuunkantajana - vähemmistöstressi

# data[].attributes.headline
Asenteiden siirtäminen sukupolvelta toiselle - asenteiden periytyminen

# data[].attributes.subject
Asenteiden siirtäminen sukupolvelta toiselle - asenteiden periytyminen

# data[].attributes.body
kaupassa syytettiin varastamisesta jo pienenä vaan koska olen romani.

# data[].attributes.body
Opettaja ei halunnut opettaa yhteiskunta tunnilla mua, koska en ole suomalainen, niin en ymmärrä kumminkaan.

Poliisit pysäyttää aina mut, koska auto on valtaväestön sukunimen nimissä

# data[].attributes.body
Koulussa opettaja halusi luokan kanssa kysellä romani kulttuuriasta kysymyksiä. Opettajan oma kysymys oli luokan edessä "miksi romanit ei käy koulussa tai töissä?" "olet ensimmäinen romani kenet olen nähnyt käyvän koulua." Tästä tuli munulle epämukava olo ja joudun itseäni ja kulttuuriani puollustavaan asemaan.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Romanit ovat asuneet Suomessa viitisen sataa vuotta. Viranomaiset ovat suhtautuneet romaneihin niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa torjuvasti. Romanien historia sisältää torjuntaa, hävitystä, kontrollia ja assimilaatiota. Hävityksestä erityisen voimakas esimerkki on vuoden 1637 hirttolaki, joka oli voimassa yli sata vuotta. Lain perusteella romanin saattoi hirttää ilman oikeudenkäyntiä. Vielä 1960- luvulla romanilapsia huostaanotettiin lastenkoteihin, joissa heillä ei ollut mahdollisuutta ylläpitää kulttuuriaan tai kieltään. Suomen romanikieli on tämän seurauksena hyvin heikossa tilassa, eikä kielen puhujien todellisesta määrästä ole edes tarkkaa tietoa.

Suomessa romaneilla oli kiertävä elämäntyyli vielä 1970- luvun puoliväliin asti. Tämä johtui asunnottomuudesta. Kun kunnille tuli velvoite asuttaa romanit, romanien ei tarvinnut enää kiertää etsien yösijaa tai asua kesäisin teltoissa.
Romanien koulutuksellinen historia on nuori, ja systemaattinen kouluttautuminen alkoi vasta asumisen vakiinnuttua. Lyhyt koulutuksellinen historia näkyy vielä nykypäivänä romanien koulutuksen tasossa. Meillä ei ole monia yliopistokoulutuksen saaneita romaneita. 2000-luvulla on vasta päästy tilanteeseen, jossa romanit ovat käyneet esi- ja peruskoulun. Toisen asteen koulutus on vakiintunut vasta viimeisen kymmenen vuoden aikana, mistä on vähitellen siirrytty kohti korkeakouluopintoja. Tämä on lähtötilanne.

Miksi on tärkeä puhua romanien historiasta?

Suomen romanien historiaa ei opita peruskoulussa historian tunneilla Suomen historiaa käsiteltäessä. Romanien 500-vuotinen historia Suomessa on värikäs. Se pitää sisällään muun muassa romaneihin kohdistettua rasismia, syrjinnän muotoja ja valtion eri keinoja toteuttaa niitä. Se pitää sisällään myös romanien ja valtaväestön yhteiseloa ristiriitoineen ja sopusointuineen, samojen haasteiden kohtaamista, yhteen hiileen puhaltamista ja yhdessä Suomen rakentamista.

Historiallisen faktatiedon puuttuminen on myös mahdollistanut erilaisten romaneihin liitettyjen negatiivisten ja rasististen stereotypioiden pääsyn asemaan, jossa niitä ei kyseenalaisteta, vaan pidetään faktoina. Monille romaneihin liitetyille negatiivisille stereotypioille löytyy historiallinen tausta. Tietous näistä auttaisi ymmärtämään, mistä sukupolvelta toiselle siirtyneet mielikuvat ja "faktat" ovat saaneet alkunsa. Tämän myötä monen olisi helpompi tunnistaa ja kyseenalaistaa romaneihin kohdistuvia negatiivisia asenteita ja oletuksia.

Moni kyseenalaistaa edelleen romanien suomalaisuuden. Joissakin tapauksissa kyse voi olla rasismista, mutta yleisemmin kyse on tietämättömyydestä. Suomen peruskoulujen historian opetus on hyvin valkonormatiivista, mikä jättää tilaa vain mielikuvalle "valkoisesta Suomesta."

Tästä johtuen Suomessa medialla ja toimittajilla on heikko tietous suomalaisesta rasismista ja sen historiasta. Toistuvasti mediasta joutuu lukemaan virheellistä väittämää, että Suomi ei olisi ollut historiassaan moninainen, tai että rasismi olisi Suomessa suhteellisen uusi ilmiö.

Tämähän ei pidä lainkaan paikkaansa. Olemme ystäväni Päivi Majaniemen kanssa naureskelleet mediassa vastaan tulleelle väittämälle, että Suomessa ei osattaisi suhtautua rasismiin, koska Suomi ei ole aiemmin ollut monikulttuurinen maa, kuten monet muut maat. Mihin unohtui se, että Suomi oli Ruotsin tai Venäjän vallan alla? Missä ovat Suomen vanhat vähemmistöt: tataarit, juutalaiset, karjalaiset, saamelaiset tai romanit? Suomessa on aina ollut erilaisia kulttuureja ja puhuttu erilaisia kieliä.

Kun äärioikeistolainen asenne kasvaa ja rasismia aletaan taas normalisoida, niin nyt viimeistään on aika lopettaa "Suomi on aina ollut valkoinen"- narratiivin ylläpitäminen. Ja yksi työkalu tähän on romanien historian näkyväksi tekeminen. Tuntemus Suomessa aina olleesta moninaisuudesta, syrjinnän ja sorron historiasta auttaa tunnistamaan virheet ja vääryydet, mitä historiassa vähemmistöille on tehty. Me näemme Suomessa hyvin sen, mitä tapahtuu, kun epäkohtiin ei puututa: aika legitimoi ne. Väärästä tulee normi, jota toistetaan, koska "näin on aina tehty."

Suomessa voidaan puhua rasismista ja reagoida syrjintään, mutta romaneihin kohdistuva syrjintä on niin normaalia, että se usein vain sivuutetaan. Esimerkiksi, romanit kokevat laajaa syrjintää työnhaussa. Romanin on hyvin haastavaa päästä edes niihin töihin, joissa koulutusta tai aiempaa kokemusta alalta ei tarvita. Kun romaninainen pääsee kaupan kassalle töihin, se on meillä vielä niin poikkeuksellista, että media tekee siitä jutun. Jos romanin pääsy kassatyöhön on niin poikkeuksellista, että se ylittää uutiskynnyksen, eikö tässä ole niin merkittävä epäkohta, että sen pitäisi ravistella yhteiskuntamme sitä vaivaavasta rasismista hereille? Näin ei käynyt, ja uutinen jätettiin vähälle huomiolle.

Se, että meillä Suomessa kyettäisiin kohtaamaan romaneihin kohdistuva rasismi ja syrjintä yhtä rationaalisesti kuin muihin ryhmiin kohdistuva, vaatii sitä, että meidän historiamme tunnetaan. Tunnistetaan rodullistamisen malli, ja ymmärretään, että tämän hetkinen antigipsyinen tapa nähdä ja kohdella romaneita ei ole normaalia, eikä sille ole oikeutusta. Se on historiasta juontuva vääryys, jota ei ole vielä kyseenalaistettu, ja jota ei ole vielä osattu tuomita. Tehtyjen vääryyksien tunnistamisen myötä ihmisille voi syntyä halu olla toistamatta historiaa. Tähän minä haluan uskoa.

Kuinka historiattomuus vaikuttaa romaneihin?

Monen romanin romani-identiteetti on heikko. Tämä voi näkyä muun muassa: sisäistettynä rasismina, itseinhona, ja häpeänä romaniuudesta. Meitä ympäröivä yhteiskunta ei puhu meistä kauniisti. Romaniuuteen on liitetty muiden toimesta vahvoja negatiivisia stereotypioita. Sanaa "romani" tai "mustalainen" käytetään synonyymeina, kun jotain ihmistä halutaan haukkua. Meille myös tarjotaan mahdollisuutta menestyä elämässä, jos me piilotamme romanitaustamme esimerkiksi vaihtamalla nimeä. Ei kukaan halua olla epäonnistuja tai pilkkanimi muille.

Romanien täytyy päästä pisteeseen, jossa he näkevät oman historiansa arvon ja ottavat siihen omistajuuden. Tähän pisteeseen pääsemiseen tarvitaan sitä, että romanien historiaa pidetään esillä, saadaan yhteiskunnallista kiinnostusta ja puhetta siitä. Romaneista voi puhua muutenkin, kuin vain negatiivisen tulokulman kautta.

Monen romanin sisäistämän rasismin ja itseinhon vaikutus näkyy muun muassa heikkona mielenkiintona ja tiedon puutteena omasta historiasta. Jos muut yhteiskunnassa puhuvat ja mediassa huomioisivat meidän historiaamme, niin se välittäisi viestin, että meilläkin on oikeus puhua siitä ja tuntea siitä ylpeyttä. Tietämys omasta historiasta antaisi vankan ja terveen tuen romani-identiteetille.

Tähän asti romanien historia on ollut muiden kuin romanien kirjoittamaa. Romanien historia on ollut tutkijoiden ja historioitsijoiden käsissä. Jos romanien koulutustaso olisi erilainen, myös tämä tilanne voisi olla toisenlainen. Mutta kun tilanne on mitä on, niin historiamme, kielemme ja kulttuurimme asiantuntijat näyttävät tulevan valtaväestöstä. Toki he ovat osana tutkimusprosessia haastatelleet ja kuulleet romaneita, eli näin olemme olleet mukana. Mutta tutkijat ovat määritelleet, mistä puhutaan, millä kulmalla ja miten. Suomen romaneilla on myös heikko luottamus viranomaisia ja tutkimuksia kohtaan. Ja tämä varmasti myös vaikuttaa siihen, mitä romanit noissa haastattelutilanteissa haluavat tai uskaltavat jakaa.

Suomen valtion tuki ja toimet romanien historiaa kohtaan ovat olleet heikot. Vuonna 2012 julkaistiin Panu Pulman toimittama Suomen romanien historia. Tätä oli tukemassa opetus- ja kulttuuriministeriö. Tämän enempää ei ole ollut eikä tällä hetkellä ole tukea valtiolta suoraan Suomen romanien historiaan liittyen. Panu Pulman toimittama teos on hyvä ja laaja, melkein 500-sivuinen opus. Mutta kuinka todennäköistä on, että matalammasta sosioekonomisesta asemasta tulevat henkilöt, tässä tapauksessa romanit, lukisivat tuon kirjan? Kirjan ensimmäisillä sivuilla mainitut ruotsin kuninkaat, Kaarlet kumppaneineen eivät välttämättä lisää lukuintoa, jos kirjaan on alun perin tartuttu lukeakseen romanien historiasta. Kyse on saavutettavuudesta.

Me toteutimme huhtikuussa 2023 romanihistorian kuukauden yhdessä Rauhankasvatusinstituutin kanssa. Kampanja koostui kuukauden ajan päivittäin sosiaalisessa mediassa julkaistavista lyhyistä tarinoista ja historiallisista faktoista. Tarinat oli kerätty iäkkäimmiltä romaneilta ja tarinat sijoittuivat 1950-70-lukujen Suomeen. Tarinoita kerätessä tuli myös esille se, mitä tarinoita niin sanotusti "uskaltaa kertoa." Esimerkiksi viinan myynnistä kertovaa tarinaa kertoessa vanhus mietti, että voiko sitä kertoa julkisesti, ja aiheutuuko siitä romaneille haittaa. Tarinan tapaus on tapahtunut vuosikymmeniä sitten, se on tarina selviytymisestä ja se huipentuu inhimillisyyteen ja välittämiseen. Tuokaan tarina ei olisi nähnyt päivänvaloa, jos siinä ei olisi ollut haastattelijana ja kirjoittajana toista romania.

Romanihistorian kuukaudesta romaneilta tulleet palautteet olivat positiivisia. Vaikka somepostauksissa käsiteltiin myös raskaita ja ikäviä aiheita, oli monen romanin palaute vielä kampanjan päättymisen jälkeen, että "niitä oli niin kiva lukea." Tätä kampanjaa ennen romanien historia ei ole ollut näin esillä somessa.
Meidän historiallamme on väliä. Se on aika tehdä näkyväksi. Historiamme vaatii tunnistamista ja tunnustamista.

Onko Suomi hyvinvointiyhteiskunta myös romaneille?

Suomessa on hyvä perustuslaki. Meillä on oikeusturva, sosiaaliset oikeudet, sivistykselliset oikeudet, taloudelliset oikeudet ja rikosoikeudellinen laillisuusperiaate. Valitettavasti nämä perustuslakiin kirjatut yhteiskunnan ylläpitämät perusoikeudet eivät toteudu aina käytännössä.

Annan esimerkin. Helsingin poliisi aloitti vuonna 2013 Kuri1- operaation. Operaation aikana poliisi pysäytteli romaneita Helsingissä ja kirjasi ylös tietojamme, kaikkiaan 2258 merkintää. Operaatio päättyi poliisin mukaan 2015, mutta todellisuudessa poliisi jatkoi Kuri1-operaation merkintöjen kirjaamista vielä vuoteen 2017 asti. Toteutettu operaatio ei ollut poliisissa vain pienen piirin tiedossa, vaan siitä on tiedetty ainakin Helsingin poliisilaitoksella laajasti.

Poliisihallitus teki vuonna 2021 oma-aloitteisen laillisuusvalvontaselvityksen operaatiosta. Eli vasta, kun aikaa oli kulunut sen verran, että mahdollinen rikos oli vanhentunut eikä rikosilmoitusta enää voinut tehdä. "Koska ei ole tehty rikosilmoituksia, niin ei ole toimittu väärin," poliisit vetosivat myöhemmin.

Yhdenvertaisuusvaltuutettu katsoi, että asiassa syntyi olettama syrjinnästä. Operaation toimintaohjeen perusteella operaatio perustui yhdenvertaisuuslaissa kiellettyyn syrjivään ohjeeseen. Ja tästäkin huolimatta poliisi vieläkin hakee oikeutusta ja ymmärrystä tekemälleen romaneihin kohdistetulle operaatiolle

Toisena esimerkkinä on uutinen lääkäreiden rasistisesta käytöksestä, josta Yle kirjoitti marraskuun 2023 alussa. Yksi haastatelluista lääkäreistä mainitsee romanien saavan toisinaan huonompaa hoitoa, vain siksi että ovat romaneja. Kirjoituksessa kerrotaan, kuinka romanipotilasta leikkaava kirurgi on koko leikkauksen ajan imitoinut romanien puhetyyliä ja pitänyt sitä hauskana. Jutussa haastateltujen lääkäreiden mukaan tämä on vain yksi esimerkki siitä, kuinka rasismi ja ennakkoluulot näkyvät Suomen terveydenhuollossa ja pahimmassa tapauksessa myös vaikuttavat potilaiden saamaan hoitoon.

Moni romani jakaa kokemuksiaan muun muassa hoidon laiminlyönnistä, kivun vähättelystä ja asiattomasta kohtelusta terveydenhuollossa. Moni meistä on halunnut selittää itselleen, että terveydenhuollon alan ammattilaisten poikkeava käytös meitä kohtaan on voinut johtua esimerkiksi lääkärin tietämättömyydestä, kiireestä tai huonosta päivästä. Mutta nyt me emme voi enää kiertää sitä, että yhteiskuntamme korkeasti koulutetut, luottamusta nauttivat ja paljosta vastuussa olevat voivat olla yhtä rasistisia, kuin ketkä tahansa muutkin. Joudumme miettimään, ohjaako minua tai läheistäni hoitavaa lääkäriä Hippokrateen vala vai rasismi? Ilmaan jää tilaa myös synkälle kysymykselle: onko joku menehtynyt rasismista johtuvan laiminlyönnin vuoksi?

Rasismi läpäisee suomalaisen yhteiskunnan kaikki rakenteet. Sitä voi joutua kohtaamaan lapsena koulussa tai aikuisena asuntoa vuokrattaessa, jopa kauppareissulla. Mutta sillä on kuitenkin huomattava ero, lopettaako kaupan kassa hymyilemisen romaniasiakkaan kohdalla, vai lopettaako lääkäri yhdenvertaisen hoidon antamisen romanipotilaan kohdalla. Jo tietous siitä, että lääkärit ja poliisit voivat antaa rasismin ohjata työtään ja suhtautumistaan meihin vaikuttaa syvästi meidän hyvinvointiimme ja turvallisuuden tunteeseemme.

Suomalainen yhteiskunta ei ole hyvinvointiyhteiskunta romaneille ja monille muille vähemmistöille samassa määrin, jota se on monille valkoisille suomalaisille. Olet etuoikeutetussa asemassa, jos voit luottaa viranomaisiin, yhteiskuntamme tarjoamiin palveluihin ja rakenteisiin.

Miksi romanit jäävät myös ulos antirasistisesta keskustelusta?

Me järjestimme tämän vuosituhannen ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan mielenosoituksen romanien puolesta vuonna 2021. Mielenosoitukseen osallistui noin sata henkeä. Helsingissä on aiemmin osoitettu mieltä rasismia vastaan ja yhdenvertaisuuden puolesta. Osallistujia näissä mielenosoituksissa on ollut useita tuhansia. Mielenosoituksessamme osoitettiin mieltä samojen teemojen puolesta, kuin näissä muissa tuhansien ihmisten mielenosoituksissa, meillä oli vain yläotsikkona romanit.

Mielenosoituksessa kuultiin puheenvuoroja. Yhden näistä piti alue- ja kaupunginvaltuutettu Eva Tawasoli. Tawasoli kertoi puheessaan, kuinka vastaanottokeskuksen henkilökunta oli kertonut hänelle ja hänen perheelleen rasistisia stereotypioita romaneista ja varoiteltu meistä. Samankaltaisesta toiminnasta olen kuullut myöhemmin monien muiden kertomana. Vastaanottokeskuksissa on haluttu opettaa heti kättelyssä maan tapa ja arvohierarkia.

Valkoiset suomalaiset voivat työskennellä monikulttuurisessa ja monitaustaisessa ympäristössä. He voivat vastustaa rasismia ja huutaa äänensä käheäksi yhdenvertaisuuden puolesta. Mutta me, Suomen romanit, olemme monelle "suvaitsevaiselle" kompastuskivi.

Suomessa puhutaan nyt paljon rasismista, mutta moni haluaisi puhua siitä jättäen romanit keskustelun ulkopuolelle. On järjestetty päivän mittaisia seminaareja ja tilaisuuksia, joissa aiheena on rasismi, mutta ei sanaakaan suomen romaneista. Mediassa on ollut haastatteluja, joissa yhdenvertaisuuden teemojen kanssa työtä tekevät ihmiset puhuvat rasismista ja juuri niistä rasismin muodoista, jotka erityisesti kohdistuvat suomen romaneihin, ja taas sama tilanne, ei sanaakaan suomen romaneista. Ja näin jälleen tehdään romanit näkymättömiksi.

Suomalaista antirasistista kenttää vaivaa myös liika Amerikkakeskeisyys. Yhdysvalloissa ollaan paljon edellä rasismikeskustelussa Suomeen verrattuna. Siellä puhutaan jo rasismin eri muodoista: institutionaalisesta rasismista ja systemaattisesta rasismista, kun me täällä vielä mietimme, että onko Suomessa rasismia ja miksi ei saa käyttää rasistisia nimityksiä, jos ne eivät valkoisesta sanojasta itsestään tunnu pahalta. Oppia saa ottaa, mutta me emme voi kopioida amerikkalaista keskustelua eurooppalaiseen ja suomalaiseen kontekstiin sellaisenaan. Meillä on erilainen historia ja erilainen väestörakenne ja suora kopioiminen tarkoittaa jälleen romanien sivuuttamista.

Romanina on myös hyvin vaikea puhua romanierityisistä syrjinnän muodoista, siihen ei anneta tilaa. Kun romani kertoo, kuinka häntä syrjitään, tai kuinka yleistä se on, tullaan sinulle kertomaan, että "muutkin kokevat syrjintää" tai kielletään vertailemasta. Minä en saa sanoa ääneen, että romanit ovat Suomen tai Euroopan syrjityin etninen vähemmistö, mutta valkoinen suomalainen saa sen sanoa, silloin sen sanominen ei ole ongelma.

Miksi kaikenlaiseen rasismiin ja syrjintään on tärkeää reagoida?

Romanit eivät ole tietenkään ainoa vähemmistö Suomessa, joka kokee rasismia ja syrjintää. Kuitenkin romaneihin kohdistetulla rasismilla on hyvin pitkä historia Suomessa. Jos me emme antaisi antigipsysmin rajoittaa meitä, niin me voisimme Suomen romanien kautta ymmärtää paremmin suomalaisen rasismin historiaa ja mekanismeja.

Se epäinhimillinen tapa kohdella romaneita tänä päivänä tulee historiasta. Jo satoja vuosia sitten romanit esitettiin uhkana muille kansalaisille, uhkana heidän turvallisuudelleen ja hyvinvoinnilleen. Vaarallisena esitetyt ihmiset on helppo dehumanisoida. Heitä ei tarvitse kohdella, niin kuin muita ihmisiä kohdellaan. Koska romanit nähtiin uhkana, pystyttiin meitä kohtaan säätämään rasistisia ja muuhun väestöön poikkeuksellisia lakeja ja toimia. Lait lähtivät, mutta asenteet jäivät.

Nyt vastaavaa uhkan ja viholliskuvan luomista on alettu toteuttamaan muitakin ei-valkoisia nuoria kohtaan. Tätä tekevät poliitikot ja ministerit. Me emme saa enää antaa tällaisten kampanjoiden mennä loppuun asti, loppuun, jossa rasismista joitakin kohtaan tehdään täysin sallittua tai jopa suotavaa.

Samalla kun meidän tulee vastustaa ja purkaa rasismia yhteiskunnasta, myös yksilön tulee tarkastella asenteitaan. Meidän on helppo tuomita maailmalla tehdyt vääryydet, mutta mitä lähemmäksi tulemme maatamme, itseämme, sitä haastavampaa epäkohtien tunnustaminen ja tuomitseminen on

Kuten aiemmin sanoin, romanit ovat monen kompastuskivi, mitä tulee yhdenvertaisuus asioihin. Haluan muistuttaa, että ihminen ei voi olla antirasisti ja samaan aikaan oikeuttaa rasismia jotakin ryhmää kohtaan. On aivan sama, onko perustelusi tälle kotoa opittu malli tai ikävä kokemus yksittäisestä vähemmistöryhmään kuuluvasta henkilöstä.

Ihmisoikeudet ovat jakamattomat. Niitä ei ansaita. Ne kuuluvat kaikille. Niitä ei menetetä. Rasismin oikeuttaminen yhtä ryhmää kohtaan oikeuttaa koko rasismin olemassaolon. Ihmisoikeuksien puolella ollessa ei voi valikoida seisovansa vain tiettyjen puolella ja toisia vastaan. Tämä ei ole irtokarkkihylly.

Leif Hagert on ihmisoikeusaktivisti, kirjoittaja ja toimittaja sekä Suomen Romaniyhdistyksen ja Romaninuorten neuvoston entinen puheenjohtaja
Kirjoitus perustuu EtmuDays 2023 -konferenssissa Jyväskylässä pidettyyn kutsuesitelmään.

# data[].attributes.attachment_link.description
15.01.2024 Leif Hagertin kirjoittama blogiteksti Kielikampuksen blogiin

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Romanien syrjintä on vakava ihmisoikeusongelma Suomessa, mistä maamme myös saa moitteita kansainvälisiltä ihmisoikeuksia valvovilta elimiltä. Suomessa romanien elämässä syrjintä näkyy yhä arkipäivän tilanteissa, tyypillisesti loukkaavana häirintänä tai niin, että palvelu evätään tai tarjotaan rajoitetummin tai loukkaavin ehdoin.

Yhdenvertaisuusvaltuutettu on pyrkinyt määrätietoisesti edistämään romanien yhdenvertaisuuden toteutumista monin keinoin. Valtuutettu on myös antanut YVL 27 §:n nojalla monia lausuntoja syyttäjille ja tuomioistuimille yhdenvertaisuuslainsäädäntöä koskevan oikeuskäytännön kehittämiseksi.

Romanit kohtaavat syrjintää monissa arjen tilanteissa

Romanien syrjintä yksityisissä palveluissa ilmenee usein palvelun epäämisenä tai palvelun tarjoamisena rajoitetummin tai loukkaavin ehdoin. Syrjinnän taustalla on usein stereotyyppiset käsitykset, joiden seurauksena romaniasiakkaita ei kohdella yksilöinä vaan ryhmänsä edustajina. Romaneihin ryhmänä kohdistuvat kielteiset ennakkoluulot tulevat esiin yksittäisinä syrjintätapauksina.

Tyypillistä palvelujen tarjontaan liittyvissä yhteydenotoissa on se itsestäänselvyys ja avoimuus, jolla romanitaustaan on viitattu. Esimerkiksi eräässä tapauksessa vaateliikkeen myyjä perusteli romaniasiakkaille heidän peräänsä kutsuttua vartijaa myymälän linjauksella seurata kaikkia romaniasiakkaita. Tällaisen ohjeen antaminen on yhdenvertaisuuslaissa kiellettyä syrjintää.

Usein romanien kohtaama syrjintä tulee ilmi myös siten, että heiltä evätään esimerkiksi ravintolaan pääsy. Eräässä tapauksessa tätä esimerkiksi perusteltiin ravintolan noudattamalla pukukoodilla, jonka mukaan mm. romaninaisten käyttämät perinteiset puvut eivät ole sallittuja. Tällainen näennäisesti kaikille samanlainen sääntö voi todellisuudessa olla syrjintää.

Romaneihin kohdistuu myös heidän ihmisarvoansa loukkaavaa toimintaa ja vihapuhetta. Esimerkiksi eräässä tapauksessa tivolin laitteen ylläpitäjä oli romaniperheen tullessa paikalle laittanut soimaan kappaleen, jossa on romaneihin kohdistuva pilkkaava sanoitus. Hän oli myös kappaleen soidessa eri elein kohdistanut muiden asiakkaiden huomion perheeseen. Teko tuomittiin oikeudessa syrjintänä ja kunnianloukkauksena.

Romanien syrjintä asuntomarkkinoilla vaikuttaa koko elämään

Romanit ovat edelleen yhteisötasolla muihin suomalaisiin verrattuna selvästi heikommassa taloudellisessa ja sosiaalisessa asemassa. Suurin osa romanien yhteydenotoista valtuutetulle on viime vuosina koskenut asumista. Yhdenvertaisuusvaltuutettu näkee tärkeäksi puuttua niihin rakenteellisiin esteisiin, jotka hidastavat romaniväestön sosioekonomisen aseman parantumista.
Asumista koskeviin yhteydenottoihin liittyy usein rakenteellisia tekijöitä, joiden takia niitä on vaikea käsitellä yksittäisinä syrjintätapauksina. Myönteistä kehitystä on, että juuri asumiseen liittyvään syrjintään on puututtu jopa rikosoikeudellisin keinoin.

Esimerkiksi Itä-Uudenmaan käräjäoikeus on todennut tuomiossaan, että vastaajan väite asianomistajan puutteellisista taloudellisista edellytyksistä asunnon vuokraamiseen ei ollut ratkaiseva tekijä vastaajan päätöksessä sivuuttaa asianomistaja, vaan palvelun lopettamisen syy oli nimenomaan se, että asianomistaja oli romani.

Etelä-Karjalan käräjäoikeus katsoi tuomiossaan vastaajan vetoomuksen asunto-osakeyhtiön muiden osakkaiden haluttomuuteen saada taloon romaniasukkaita lainvastaiseksi linjaukseksi ja siksi syrjintärikoksen tunnusmerkistön täyttäväksi tahalliseksi syrjinnäksi.

Oikeus asuntoon on yksi tärkeimmistä perusoikeuksistamme. Asunto-olosuhteet vaikuttavat mahdollisuuteen osallistua aktiivisesti työelämään ja muuhun yhteiskunnalliseen toimintaan ja ovat myös tärkeä lähtökohta, jotta seuraavalle sukupolvelle voitaisiin taata edellytykset vakaaseen koulunkäyntiin.

# data[].attributes.attachment_link.description
Romanien syrjintä on vakava ihmisoikeusongelma Suomessa, johon täytyy puuttua määrätietoisesti. Suomessa romanien syrjintä näkyy sekä rakenteissa että arkipäivän tilanteissa, tyypillisesti loukkaavana häirintänä tai niin, että palvelu evätään tai tarjotaan rajoitetummin tai loukkaavin ehdoin.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kunnioitus romanikulttuurissa. Lue teksti ja vastaa kysymyksiin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kampaamoyritys päätti kahden naisen työsuhteet romanihameiden vuoksi

# data[].attributes.attachment_link.description
Työnantaja syrji romaninaisia heidän etnisen ja kulttuurisen taustansa perusteella, linjaa Turun hovioikeus.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Länsi-Uudenmaan poliisi on aloittanut esitutkinnan Espoon Vallikalliossa sijaitsevan K-marketin lauantaisista tapahtumista, joista kiertää myös video sosiaalisessa mediassa.

Somessa kiertävällä videolla näkyy, kuinka vartija pitää romanipukuista naista kovakouraisen oloisesti otteessaan lattialla kaupan hyllyvälikössä.

Tutkinnanjohtaja, rikosylikonstaapeli Jari Saarelainen kertoo, että tapaus sattui lauantaina illalla ja paikalle hälytettiin poliisipartio. Poliisi on tietoinen tapahtuneesta kuvatusta videosta ja sen on tutkinnanjohtajan mukaan kuvannut tapauksessa mukana olleen toisen osapuolen eli romaninaisen tuttava.

Asianosaisten henkilöllisyydet ovat poliisin tiedossa. Saarelainen painottaa, ettei esitutkintaa ole vielä käytännössä ehditty aloittaa ja kyseessä ovat vasta rikosepäilyt. Tapauksesta on kirjattu ilmoitus näpistyksestä ja pahoinpitelystä.

- Keräämme nyt materiaalia. Ketään ei ole vielä puhutettu, eikä ketään ole myöskään otettu kiinni missään vaiheessa. Osapuolet ovat tilanteen jälkeen omatoimisesti poistuneet kaupasta, Saarelainen sanoo.

Valvontanauhat syyniin

Poliisi selvittää nyt, onko vartija syyllistynyt näpistyksestä epäillyn naisen kiinniottotilanteen yhteydessä pahoinpitelyyn.

Marketin kauppias Ilkka Kärkkäinen sanoo Helsingin Sanomien haastattelussa, että tilanne on lähtenyt myymälävarkaudesta eikä kaikki tapahtunut näy kyseisellä videolla.

Tutkinnanjohtajan mukaan poliisi selvittääkin nyt, millainen tilanne kaupassa on käynyt ennen videoitua tilannetta.

- Tarkoituksemme on katsoa läpi kaupan valvontakameranauhat, Saarelainen sanoo.

Saman illan aikana kaupassa on Saarelaisen mukaan tapahtunut myös toinen epäilty pahoinpitely, joka ei kuitenkaan liity kuvatun videon tapahtumiin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vartijaa epäillään romaninaisen pahoinpitelystä espoolaismarketissa - välikohtauksesta leviää video somessa

# data[].attributes.attachment_link.description
Länsi-Uudenmaan poliisi on aloittanut esitutkinnan Espoon Vallikalliossa sijaitsevan K-marketin lauantaisista tapahtumista, joista kiertää myös video sosiaalisessa mediassa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Äitiä surettaa tilanne etenkin poikansa puolesta. Hän on huolissaan siitä, millaisen mallin nykymenosta romanilapset saavat.

Kuva: Kati Ala-Renko / Yle

Seinäjokelaisen Nadja Stenrothin ja hänen 5-vuotiaan poikansa suunnittelemat koirien pentutreffit saivat kuluneella viikolla ikävän käänteen.

Stenrothit olivat jalkaisin liikkeellä ennen tapaamista, ja koska pojalle tuli jano, he päättivät poiketa viereiseen Kotipizzaan ostaakseen vettä.

Yllätys oli melkoinen, kun sitä ei Hyllykallion Kotipizzasta heille suostuttu myymään.

- Heti kun astuimme sisään, meitä pyydettiin poistumaan. Miesmyyjä ilmoitti meille ykskantaan, että kansallispukuisia ei täällä palvella.

Romanitaustainen Stenroth tyrmistyi kohtelusta. Hän kaivoi puhelimensa esiin, kysyi myyjältä asiaa uudelleen ja tallensi keskustelun.

Videolta kuuluu, miten ostotapahtuma evätään.

TikTokiin jaetulla videolla on jo yli 260 000 käynnistystä ja se on kerännyt useita kommentteja.

"Äiti, onko minussa joku vikana?"

Stenroth kertoo päällimmäisen tunteen tilanteen jälkeen olevan suru.

- En ole pitkävihainen ihminen enkä halua kasvattaa poikaani vihaamaan. Mutta olen hyvin surullinen poikani puolesta, hän on täysin viaton tällaisessa tilanteessa.

Viisivuotias oli hämmentynyt tilanteessa eikä äiti sen vuoksi kutsunut poliiseja paikalle, vaikka se kävi ensin mielessä.

Poika otti asian kuitenkin puheeksi illalla nukkumaan mennessä.

- Sydämeni muljahti, kun hän kysyi, että äiti onko minussa joku vikana. Sanoin että ei rakas, sinussa ei ole mitään vikaa vaan maailma on pikemminkin sekaisin.

Stenroth kertoo, että häneltä on evätty ravintoloihin pääsy aiemminkin. Tämä oli kuitenkin ensimmäinen kerta, kun tapahtumiin liittyi lapsi.

Nadja Stenroth jakoi videon TikTokissa, koska hän kokee, että kyseessä on koko romaniyhteisön asia ja kohtelu. Vihaa hän ei halua kantaa. Kuva: Kati Ala-Renko / Yle

Hän kokee myös, että Seinäjoen Härmän Häjyn ampumisen jälkeen valtaväestön asenteet romaneja kohtaan ovat koventuneet. Ainakin osan epäillyistä on uutisoitu olevan romanitaustaisia.

- Vaikka en tapahtumaan millään tavoin liity, niin kadulla katsotaan nyt pitkään ja laitetaan niin sanottuja romanilauluja soimaan täysillä ja huudellaan. Olen myös kuullut, että romaneja on jopa pahoinpidelty.

Ravintolaketju pahoittelee

Romaninainen jakoi kuvaamansa videon myös omassa Facebook-profiilissaan ja tägäsi mukaan Hyllykallion Kotipizzan ja Kotipizza-ketjun.

Pizzeria puolusteli toimintaansa vuosien aikana ilmenneillä väärinkäytöksillä ilman pahoitteluja. Näin ravintola perusteli somessa toimintaansa:
"Viimeinen pari viikkoa sitten kun meiltä huijattiin pizzaa. Asia ei siis liity rotuun vaan vaatetus tuntuu olevan se mikä ratkaisee. Ei tietoa mistä johtuu. Mitta tuli täällä päässä täyteen ja siksi tuli kielto että kansallispuvuissa ei sisälle. Tämä on täysin laillista eikä liity rasismiin millään lailla."
Yle ei yrityksistä huolimatta tavoittanut yrittäjää kommentoimaan asiaa. Ravintolasta kerrottiin, että Kotipizza-ketju vastaa kysymyksiin.

Kotipizza-ketju kommentoi niin ikään päivitystä, pahoitteli tapahtunutta ja pyysi asiakasta olemaan yhteydessä ravintolaan. Nadja Stenrothin mielestä pahoittelu vaikutti automaattiselta viestiltä, eikä tilannetta otettu vakavasti.

Hän painottaa, että jokainen pitäisi kohdata yksilönä, eikä häntä saisi leimata muiden ihmisten virheiden mukaan. Etenkään lapsi ei voi kantaa vastuuta toisten tekemisistä.

Yle tavoitti Kotipizza Groupin viestintäasiantuntijan Nelli Sajakosken.

- Emme Kotipizza-ketjussa hyväksy syrjintää missään muodossa. Kyseisen ravintolan toiminta palvelutilanteessa ei ollut arvojemme tai käytäntöjemme mukaista yhdenvertaista toimintaa.

Sajakoski kertoo yrittäjiltä vaadittavan, että kaikessa toiminnassa noudatetaan Suomen lakia ja asetuksia ja toimitaan vastuullisesti.

Ketju on käynyt jo keskustelua yrittäjän kanssa tapahtuneesta ja Sajakoski sanoo, että tapaus selvitetään perinpohjaisesti.

- Olemme ottaneet tapauksen vakavasti. Yrittäjä on pahoillaan tapahtuneesta.

Rikosilmoitus kirjattiin syrjinnästä

Useampi henkilö on Stenrothin mukaan kannustanut häntä tekemään kohtelusta rikosilmoituksen.

Stenroth kertoo marssineensa Seinäjoen poliisilaitokselle ja tehneensä asiasta rikosilmoituksen.

Pohjanmaan poliisista vahvistetaan, että keskiviikkona 14. elokuuta on kirjattu yllä kuvaillusta tilanteesta rikosilmoitus nimikkeellä syrjintä.

Stenroth muistuttaa, että suurimmassa osassa seinäjokelaisia myymälöitä heitä palvellaan erittäin ystävällisesti.
Juttua muokattu 17.8. kello 15.04. Jutussa mainittiin aiemmin, että Stenroth ja hänen poikansa päättivät poiketa viereiseen Kotipizzaan ostaakseen vesipullon. Muutimme kohdan muotoon "ostaakseen vettä".
Onko sinulla kokemuksia syrjinnästä? Kerro niistä meille

# data[].attributes.attachment_link.title
Romaninaisen 5-vuotias poika jäi ilman vettä Kotipizzassa: "Äiti, onko minussa joku vikana?"

# data[].attributes.attachment_link.description
Äitiä surettaa tilanne etenkin poikansa puolesta. Hän on huolissaan siitä, millaisen mallin nykymenosta romanilapset saavat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Siitä eivät puhu poliitikot eivätkä toimittajatkaan.

Nuo sanat voisivat koskea jotakin maailman lukemattomista kriiseistä tai epäkohdista. Nyt ne kuitenkin sijoittuvat lähelle, Eurooppaan.

EU:n suurin etninen vähemmistö kohtaa mittavaa syrjintää, mutta me emme vieläkään osaa keskustella romanien asemasta.

Me emme osaa keskustella siitä, että EU:n perusoikeusviraston mukaan neljä viidestä Euroopan romanista elää köyhyysrajan alapuolella.

Me emme osaa keskustella siitä, että romanien kokema poliisiväkivalta on merkittävä ongelma EU-maissa ja että ainoastaan noin kolmannes romaneista luottaa poliisiin ja oikeusjärjestelmään.

Me emme osaa keskustella siitä, että romaneilla ei ole pääsyä puhtaan juomaveden ääreen. Romaniassa kaksi kolmesta romanista elää ilman hanavettä, ja EU:n perusoikeusvirasto vertaa tilannetta Ghanaan ja Nepaliin.

Me emme osaa keskustella siitä, että romanilapset eivät pääse samoihin kouluihin kuin valtaväestö ja noin neljännes Euroopan romaneista on lukutaidottomia.

Me emme osaa keskustella siitä, että isolta osalta Euroopan romaneista puuttuu henkilöllisyystodistus.

Me emme osaa keskustella siitä, että romanien oikeuksien kehittyminen on EU:n perusoikeusviraston mukaan liian vähäistä ja liian hidasta.

Emme, vaikka romaneita on Euroopassa lähes kahden Suomen verran, arviolta 10-12 miljoonaa.

Vajaat parikymmentä vuotta sitten näytti vielä siltä, että tilanne voisi olla parantumassa.

Romanian ja Bulgarian EU-jäsenyydet ja niiden mukana tullut vapaa liikkuvuus toivat maiden romanivähemmistöt näkyvästi Länsi-Euroopan kaduille. Tämän vastavetona alettiin kehittää EU:n romanistrategiaa - osin siksi, että länsi halusi romanit pois silmistään.

Näihin aikoihin, 2010-luvun taitteessa, Suomi tähtäsi EU:n romanipolitiikan kärkimaaksi. Vähemmistön tilannetta eri puolella maanosaa seurattiin myös meikäläisessä mediassa. "Romanien Eurooppa on synkkä paikka", kirjoitti Helsingin Sanomat pääkirjoituksessaan vuonna 2013.

Ehkä me väsyimme puhumaan romanien oikeuksista. Tai sitten se ei alun perinkään ollut meille riittävän tärkeää.

Lopputulos lässähti. EU:n romanistrategiasta ei saatu sitovaa, minkä vuoksi muutokset matelevat. Kun tavoitteet ovat vapaaehtoisia, ei niiden eteen tehdä tarpeeksi töitä - etenkään, jos muutokset ovat haastavia.

Eurooppalaisen romanivähemmistön asia ei enää juuri näy Suomessa. Aihe on hävinnyt äärioikeiston nousun, isompien joukkojen siirtolaisuuden ja sodan tieltä.

Ehkä me väsyimme puhumaan romanien oikeuksista. Tai sitten se ei alun perinkään ollut meille riittävän tärkeää.

Puhua kuitenkin pitäisi, ja siihen meillä riittäisi eväitä.

Yksi harvoista muutoksista, jonka 2010-luvulla luotu EU:n romanistrategia toi, oli säännölliset selvitykset romanien asemasta. Niiden takia meillä on saatavilla myös tämän tekstin alussa esitettyjä lukuja.

Tiellä on kuitenkin asenneongelma. Suomessa esimerkiksi muistetaan aina nostaa esiin, että romanien asema on meillä parempi kuin muualla. Samalla unohtuu solidaarisuus muiden maiden romaneja kohtaan. Asetelma on ristiriitainen: esimerkiksi naisten oikeudet Puolassa puhuttavat myös Suomessa, mutta romaninaisten oikeudet ympäri Eurooppaa eivät.

Puhuttavaa kyllä riittäisi. Vaikkapa siitä, miten Tšekissä pakkosteriloitiin romaninaisia vielä 2010-luvulla. Tällä hetkellä maassa keskustellaan siitä, kuka on oikeutettu korvauksiin. Romaniassa ja Unkarissa romaninaisia steriloidaan edelleen maaseudulla, huomautti eräs romaniaktivisti taannoin keskustelussamme.

Ennen viime vuoden parlamenttivaaleja Brysselissä oli neljä romanitaustaista meppiä, mutta nyt läpi ei mennyt yhtään.

Tai sitten voidaan puhua lastenoikeusjärjestö Unicefin raportista (pdf) toukokuulta 2024. Sen mukaan romanilasten olosuhteet Euroopassa muistuttavat merkittävästi puutteellisempia valtioita - esimerkiksi Sierra Leonea, Burundia, tai edellä mainittuja Ghanaa ja Nepalia.

Politiikkanörteille taas voi kertoa, että romanit eivät enää pääse ääneen Euroopan parlamentissa. Ennen viime vuoden parlamenttivaaleja Brysselissä oli neljä romanitaustaista meppiä, mutta nyt läpi ei mennyt yhtään.

Eikä ongelma koske vain itää. Esimerkiksi Italiassa populistijohtaja Matteo Salvini sanoi vuonna 2018, kuinka tarvitaan"joukkopuhdistus, katu kadulta, tori torilta, naapurusto naapurustolta". Lisäksi hän harmitteli, kuinka italialaisia romaneita ei "valitettavasti" voida poistaa maasta muiden romanien mukana.

Kaipaan romaneja käsittelevään keskusteluun isoa kuvaa - sitä, jota maalailin tämän tekstin alussa. Sen perään huokailen etenkin silloin, kun suomalaismedia tarkastelee Euroopan romanivähemmistöä, erityisesti Helsingissä oleskelevia ja työskenteleviä Romanian romaneita.

Heitä haastatellessaan mediat keskittyvät usein yksilöiden kokemuksiin ja tarinoihin, eivät niinkään vähemmistön laajempiin ongelmiin lähtömaissa tai maanosassamme. Vaikka artikkelit olisi kirjoitettu koskettavasti, ongelmien mittakaava ei välity: se, että ihmisoikeudet eivät typisty yksilöön vaan kyse on mittavasta, rakenteisiin asti ulottuvasta syrjinnästä. Koko Eurooppaa koskevasta ongelmasta.

Toisaalta syynsä on sillekin, miksi aihe on meille vaikea. Kun haastattelin viime vuonna Euroopan romanioikeuksien keskuksessa työskentelevää Jonathan Leetä, hän huomautti jatkumosta. Koska romanit ovat olleet täällä pitkään, heidän syrjintänsä on juurtunut osaksi Eurooppaa ja sen rakenteita.

"Romaneihin liittyvät historialliset ennakkoluulot ja syrjintä ovat syntyneet osana eurooppalaisen yhteiskunnan kehitystä. Tämän takia on hankala löytää järjestelmällistä lähestymistapaa ongelmaan ratkaisemiseen, koska järjestelmä itsessään on syy ongelmaan", Lee sanoi

Tie helvettiin on kivetty hyvillä aikomuksilla, kertoo vanha viisaus. Väärin autettu, voi joku tästäkin tekstistä ajatella.

Kyse ei kuitenkaan ole tästä, vaan siitä, missä voisimme parantaa. Missä on esimerkiksi suomalainen keskustelu romanien oikeuksista Euroopassa 2020-luvulla? Missä on EU:n romanistrategian tarkastelu politiikassa ja mediassa? Missä on romaninäkökulma EU-vaaleihin ja eri maiden sisäpolitiikkaan?

Romanien oikeuksia parantava politiikka on takuuvarma tapa menettää ääniä, etenkin nykyisessä maailmanajassa.

Myös suomalaisilla poliitikoilla olisi osansa hoidettavana. Euroopan romanioikeuksien keskuksen Jonathan Lee totesi haastattelussamme, että ratkaisut romanien aseman parantamiseen kyllä tiedettäisiin, mutta poliittista tahtoa puuttuu niin oikealla kuin vasemmallakin. Romanien oikeuksia parantava politiikka on takuuvarma tapa menettää ääniä, etenkin nykyisessä maailmanajassa. EU:n romanistrategian ongelmat taas näyttävät, miten rajallista unionin valta tässä asiassa on, hän huomautti.

Ennakkoluulot ovat syvässä. Romanien oikeuksien parissa työskentelevä Diakonissalaitoksen Anca Enache huomautti eräässä keskustelussamme, kuinka romaneihin liittyy samoja kielteisiä käsityksiä kuin itäiseen Eurooppaan, esimerkiksi kehittymättömyys ja epädemokraattisuus.

Silloin heidän asiansa on helpompi sivuuttaa. Itsepähän eivät mene töihin tai kouluun, ajattelevat monet. Tietoa siis vastustetaan ja romanit toiseutetaan.

Mutta kuinka me eurooppalaiset voisimme uskoa romanien huonon aseman, jos siitä eivät edes puhu ne, joihin me luotamme?

Siis vaikkapa poliitikot, kansalaisyhteiskunta tai lähipiirimme. Sinä ja minä. Me.

# data[].attributes.attachment_link.title
Romanien oikeudet matelevat, emmekä vieläkään osaa puhua siitä - Maailman Kuvalehti

# data[].attributes.attachment_link.description
Miksi emme puhu Puolan aborttioikeuksien yhteydessä siitä, että Tšekissä pakkosteriloitiin romaninaisia vielä 2010-luvulla? Tietoa romanivähemmistön syrjinnästä löytyy, mutta se sivuutetaan, kirjoittaa Tuukka Tuomasjukka.

# data[].attributes.attachment_link.title
Romanit kokevat syrjintää kaikilla elämän osa-alueilla – jopa sukunimiä joudutaan vaihtamaan

# data[].attributes.attachment_link.title
Romanit kertovat, miltä tuntuu kantaa valheellista rikollisen leimaa

# data[].attributes.attachment_link.description
Vanhat stereotypiat vaikeuttavat tavallisten romanien elämää joka päivä. Tässä jutussa he kertovat, mitä he itse ajattelevat rikollisuudesta, jonka leima heihin usein isketään.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Artikkeli on yli 3 vuotta vanha

Toimitusjohtaja on sittemmin poistanut videon ja myös julkaissut pahoitteluvideon Tiktok-tilillään.

Vartija julkaisi romaniyhteisöä loukattuaan anteeksipyyntövideon. Ensimmäinen video on jo poistettu Tiktokista. Näyttökaappauksia on manipuloitu anonymiteetin varmistamiseksi. Kuva: Screenshotit Tiktokista / Kuvankäsittely: Jasmina Kauta / Yle

Vartiointiyrityksen toimitusjohtajan julkaisema Tiktok-video on aiheuttanut kiivasta keskustelua vartijoiden suhtautumisesta romaniyhteisön jäseniin.

Henkilökohtaisella Tiktok-tilillään julkaisemassaan videossa toimitusjohtaja esiintyi työasussaan ja esitti varastavansa esineitä laittamalla niitä takkinsa sisään.

Videon päälle oli aseteltu teksti "mää näytän ihan kanttihousulta". Videon kuvaukseen oli kirjoitettu "muistutan ihan kanttihousua, ni heti alkoi tehdä mieli varastaa jotain". "Kanttihousu" on väheksyvä pilkkanimi romanimiehelle.

Pohjois-Suomen aluehallintoviraston suunnittelija ja valtakunnallisessa romaniasiain neuvottelukunnassa asiantuntijana toimiva Henry Lindgren kertoo, että näki vartijan tekemän Tiktok-videon ensimmäisten joukossa.

- Tämä tapaus on niin räikeä ja hirveä, että romaniväestö on todella loukkaantunut. Anteeksi on jo pyydetty, mutta minkä viestin tämä on jo välittänyt vartiointialalle? Yhteiskunnassa on iso sokea piste ja se on syrjintä, jota romanit kokevat.

Video syntyi hetken mielijohteesta

Tiktok-videon julkaissut vartiointifirman toimitusjohtaja toteaa, että video syntyi hetken mielijohteesta.

Hän ei esiinny jutussa nimellään asian arkaluontoisuuden vuoksi. Hän kertoo saaneensa tappouhkauksia tapahtuneen seurauksena.

- Silloin hauskana pitämäni juttu tuli noin minuutissa mieleeni ja toteutin sen. Se oli henkilökohtainen virhearvioni ja pahoittelen sitä.

Videon julkaisun jälkeen häneen oltiin yhteydessä muutamista romanijärjestöistä, jotka kertoivat pitävänsä videota pilkkaavana, rasistisena ja stereotypioita vahvistavana. Toimitusjohtaja poisti videon järjestöjen pyynnöstä. Sittemmin hän on myös julkaissut pahoitteluvideon Tiktok-tilillään.

Toimitusjohtaja kertoo, ettei itse ollut ajatellutkaan, että videon voisi tulkita näin.

- Nyt kun olen asiasta muutamien henkilöiden kanssa jutellut, olen ymmärtänyt, miksi asia heidän mielestään näin on. Olen heille rehellisesti kertonut, etten ajatellut videossa olleen mitään väärää, ja he ovat fiksusti perustelleet kantansa.

Ilta-Sanomien selvityksen mukaan kyseinen vartiointifirman toimitusjohtaja on syyllistynyt useisiin pahoinpitelyihin.

Jopa lasten syyttämistä varkaiksi

Romanien syrjimisestä ja ennakkoluuloista on tehty Suomessa useita raportteja ja selvityksiä. Esimerkiksi viimeisimmässä lapsiasiavaltuutetun toimiston selvityksessä romanilapset kertoivat, että jopa heitä pidetään varkaina.

Romaniasiain neuvottelukunnan asiantuntija Henry Lindgren muistuttaa, että kaikki ovat yksilöitä - myös romanit.

- Usein ajatellaan, että romanit kantavat kollektiivisen vastuun yhteisönsä yksittäisten jäsenten huonoista teoista.

Lindgren on viestinyt videosta eri tahoille, kuten Poliisihallitukseen ja yhdenvertaisuusvaltuutetulle. Hänelle on kuitenkin jäänyt sellainen kuva, ettei syrjintään puututa yhteiskunnassa tarpeeksi vakavasti.

- Kaupassa meidän ei tarvitse pelätä tavallisia asiakkaita, mutta takaraivossa on aina pelko siitä, että vartija voi tehdä jotain.

Poliisilaitokset vastaavat alueillaan turvallisuuspalvelujen valvonnasta ja alan työntekijöiden luvista. Yle ei tavoittanut Helsingin lupa-asioista vastaavaa poliisia yrityksistä huolimatta.

Anteeksipyyntö ei riitä

Suomen Romaniyhdistys ry:n puheenjohtaja Leif Hagert tyrmistyi videosta, kun näki sen. Järkytystä lisäsi videon julkaisijan asema.

- Moni romani on ilmaissut huolensa sosiaalisessa mediassa. Vartijat seuraavat usein romaneita kaupassa.

Hagert kokee, että stereotypioiden levittäminen vartijan virka-asussa luo turvattomuuden tunnetta romaniyhteisössä. Hän ei myöskään ole tyytyväinen toimitusjohtajan julkaisemaan pahoitteluvideoon.

- Olisin toivonut vilpitöntä anteeksipyyntöä, jossa olisi selkeästi otettu vastuu sen sijaan, että selitellään, vähätellään ja haetaan teolle oikeutusta.

Vartijaväkivalta on viime kuukausina puhuttanut kovasti. Leif Hagertin mukaan esimerkiksi Ison Omenan tapaus on tuoreena monen mielessä. Espoolaisnainen kuoli vartijoiden ja järjestyksenvalvojien kiinnioton yhteydessä 7. tammikuuta. Kuva: Henrietta Hassinen / Yle

Hagertin mukaan romaniyhteisö ja muihin vähemmistöihin kuuluvat ovat jo valmiiksi usein pilkanteon kohteina. Tällaisilla kommenteilla jo valmiiksi heikossa asemassa olevaa henkilöä painetaan entistä alemmas.

- Ja kun sanotaan, että "se oli vain vitsi", se on samalla tapa sanoa, että toinen osapuoli on tosikko ja vika olisikin hänessä eikä henkilössä, joka mahdollisesti loukkaavan kommentin sanoi.

Kannanotto lauantaina

Tiktokissa aktiivinen Maria Tuominen huomasi heti videon nähtyään pelkäävänsä, että muut vartijat ottaisivat videosta mallia.

- Tällaisten ammattien pitäisi luoda meille turvaa, mutta meitä pelottaa, Tuominen sanoo.

Kouvolalainen Maria Tuominen ja Henry Lindgren ovat järjestämässä lauantaille virtuaalista kannanottoa sosiaalisen median kanaviin. Tarkoituksena on, että käyttäjät jakavat kokonaan sinisen ruudun ja näyttävät näin tukensa romaneille.

- Olen tehnyt videoita, joissa romanit sanovat, etteivät ole vastuussa toisen romanin rikoksista. Olemme yksilöitä ja toivomme, että myös muut näkevät ensin yksilön ja sitten vasta tämän kulttuurin, Maria Tuominen sanoo.

Alkuvuoden uutiset rikosepälyistä, jotka kohdistuivat turvallisuusalan työntekijöihin, mietityttivät alaa opiskelevia nuoria. Kurikkalaiset Sampo Syrjälä, Iitu Leppinen ja Hilla Palonen opiskelevat turvallisuusalaa toista vuotta. Nuorten mielestä koko alaa ei saa leimata esiin nousseiden tapausten takia.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vartijapomo vitsaili Tiktokissa varastelevansa kuin romani - romaniyhteisö järkyttyi ja pelkää, että asenne leviää

# data[].attributes.attachment_link.description
Toimitusjohtaja on sittemmin poistanut videon ja myös julkaissut pahoitteluvideon Tiktok-tilillään.

# data[].attributes.attachment_link.title
Romaniperheen ei annettu tankata käteisellä huoltoasemalla – tilanne tallentui videolle: “Vieläkin ihmisillä on näin kovat ja pinttyneet ennakkoluulot”

# data[].attributes.attachment_link.title
Neljä julkkista haki töitä romaninimillä – vain yksi sai kutsun haastatteluun