# data[].attributes.headline
Качулин Дима

# data[].attributes.subject
Качулин Дима

# data[].attributes.body
Перший прилад, призначений для виготовлення об'ємних фігур, був створений і запатентований американцем Чарльзом Халлом в 1986 році. Принцип дії цієї SLA-установки заснований на застосуванні стереолітографії. Тут створювані об'єкти нарощувалися пошарово, а використовувана сировина була одного кольору.

У 1988 році Скоттом Крампом розробляється новий спосіб створення об'ємних фігур. Він був названий методом наплавлення. У цей час з'явилися поняття лазерного і струменевого 3D-друку. Цей напрямок активно розвивався компанією Stratasys.

У 1995 році два студенти з Массачусетського технологічного інституту видозмінили струменевий принтер. З'явилася можливість створювати зображення не на паперовому носії, а в невеликому резервуарі. Вони стали об'ємними.

Xерез пару років була розроблена технологія PolyJet. Вона заснована на застосуванні фотополімерної рідкої пластмаси. Друк об'єктів мав на увазі використання спеціальної головки, яка створювала зображення. Застосовуваний матеріал практично моментально засвічувався лампою і застигав. Пристрій створював готові до використання виробу.

З плином часу 3D-друк постійно розвивалася. Початкові моделі мали великі габарити. На сьогоднішній день Тривимірні принтери зовні нагадують класичний пристрій, який друкує на папері. Обладнання займає мало місця, тому може використовуватися в домашніх умовах. Створювані сучасними 3D-принтером об'ємні предмети мають високі показники міцності, не бояться випадкових механічних впливів.

# data[].attributes.headline
Качулин Дима

# data[].attributes.subject
Качулин Дима

# data[].attributes.body
Сфери застосування 3D-друку:
1.Прототипування;
2.Серійне виробництво;
3.Сувеніри та рекламна продукція;
4.Архітектура, макети будівель, споруд;
5.Будівництво;
6.Мистецтво;
7.Друк маленьких копій людей;
8.Стоматологія - Щелепно-лицьова хірургія;
9.Медицина;
10.Освіта;
11.Туризм;
12.Автомобілебудування (тюнінг), автоаксесуари;
13.Автомоделювання, авіамоделювання;
15.Робототехніка;
16.Аксесуари;
17.Взуття, дизайн, мода;
18.Чохли для телефонів;
19.Домашній Побут;
20.Харчова промисловість;
21.Виготовлення корпусів;
22.Ювелірна промисловість;
23.Кінобізнес;
24.Іграшки, товари для дітей;
25.Музична сфера;
26.Дизайн, інтер'єр;
27.Подаруночки;
28.Військова промисловість
29.Інше

# data[].attributes.headline
Качулин Дима

# data[].attributes.subject
Качулин Дима

# data[].attributes.body
Все почалося в 1981 році, коли доктор Хідео Кодама з Наґойсього індустріального дослідницького інституту, що знаходиться в Японії, винайшов систему швидкого прототипування з використанням фотополімерів. Створення моделі відбувалося шляхом накладання шарів. Знайомо, чи не так?

І ось всього лише три роки потому, у 1984, відбувся справжній прорив в цій царині. Американський дослідник та засновник компанії 3D Systems Чарльз Халл винайшов стереолітографічний апарат (або SLA, що англійською розшифровується як Stereolithography Apparatus), завдяки якому з'явилася можливість друкувати 3D-об'єкти, моделі яких були попередньо спроектовані на комп'ютері. В якості матеріалу використовувався рідкий полімер на основі акрилу, що під дією ультрафіолетового лазерного випромінювання моментально застигав набуваючи необхідної форми. І таким чином шар за шаром з полімерного розчину виростала потрібна модель.

Ця розробка у вигляді першого повноцінного комерційного зразка SLA-1, що побачив світ у 1987, стала справжньою революцією серед винахідників, оскільки давала їм можливість тестувати свої прототипи без величезних попередніх інвестицій у виробництво.

# data[].attributes.headline
Cкорбатюк Артем

# data[].attributes.subject
Cкорбатюк Артем

# data[].attributes.body
На момент їх винаходи в 1980-х років 3D-принтери зосередили свою увагу на створенні масштабних моделей за допомогою автоматизованого проектування (САПР). Перший патент на 3D-принтер був виданий Чарльзу Халлю для "Апарату для виробництва тривимірних об'єктів стереолітографією" в 1986 році. Корпус продовжував запускати першу 3D-друкарську компанію 3D Systems Corporation.

З цією основою в промисловому виробництві більшість технологій 3D-друку захищалися патентами, що зберігаються компаніями на промисловому ринку. Оскільки термін дії патентів закінчився, почали з'являтися 3D-принтери, призначені для споживача.

Доктор Бріоні Коррі, аналітик з технології в IDTechEx, пояснює: "Технології 3D-друку існують з 1980-х років, однак не пізніше закінчення терміну дії патенту Stratasys в 2009 році, захищаючи їх право власності на процес моделювання плавленого осадження (FDM), який доступні споживчі термопластичні екструзійні принтери розширюються, а закінчення подальших патентів, що охоплюють альтернативні технології виробництва добавок, ще більше стимулювало це зростання ".

# data[].attributes.headline
Назарчук Ілля

# data[].attributes.subject
Назарчук Ілля

# data[].attributes.body
До появления таких вещей, как компьютерное проектирование (CAD) и лазеры, модели и прототипы кропотливо вырезались из дерева или склеивались из маленьких кусочков карты или пластика. На их создание могли уйти дни или даже недели, и обычно они стоили целое состояние. Внесение изменений или доработок было трудным занятием и отнимало много времени, особенно если использовалась сторонняя компания по изготовлению моделей, и это могло оттолкнуть дизайнеров от внесения улучшений или принятия комментариев в последнюю минуту: «Слишком поздно!».

С появлением более совершенных технологий в 1980-х годах возникла идея под названием быстрое прототипирование (RP) как решение этой проблемы: это означает разработку моделей и прототипов более автоматизированными методами, обычно за определенное количество часов или дней, а не за недели, как при традиционном прототипировании. 3D-печать является логическим продолжением этой идеи, в которой дизайнеры продуктов создают свои собственные быстрые прототипы буквально за часы, используя сложные устройства, похожие на струйные принтеры.

# data[].attributes.headline
Назарчук Ілля

# data[].attributes.subject
Назарчук Ілля

# data[].attributes.body
СФЕРИ ЗАСТОСУВАННЯ 3D ДРУКУ

3D друк все міцніше входить в наше життя, перетворюючись з вузьконаправленої і дорогої послуги в незамінного помічника для професіоналів різних сфер діяльності.

Доступність 3D друку дозволяє проводити сміливі експерименти в архітектурі, будівництві, дрібносерійного виробництва, медицині, освіті, ювелірній справі, поліграфії, виготовлення рекламної та сувенірної продукції. У цій статті ми розкриємо основні сфери застосування 3D друку в наші дні.

АРХІТЕКТУРА

3D друк знаходить широке застосування у виготовленні архітектурних макетів будівель, споруд, цілих мікрорайонів, котеджних селищ з усією інфраструктурою: дорогами, деревами, вуличним освітленням. На малюнку показані макети будівель, створені з використанням тривимірної друку.

05

house14_big

d001

Застосування 3D друку в архітектурі

Для друку тривимірних архітектурних макетів використовують дешевий гіпсовий композит, який забезпечує низьку собівартість готових моделей. На сьогоднішній день для 3D друку є 390 тисяч відтінків палітри CMYK, що дозволяє втілити в життя будь-яку колірну фантазію архітектора. Для тривимірної друку архітектурних моделей і прототипів найчастіше використовуються кольорові 3D ZPrinter моделі 250, 450, 650, 850 і чорно-білі 3D ZPrinter моделі 150 і 350.

БУДІВНИЦТВО

Інженери з університету Південної Каліфорнії створили систему 3D друку для роботи з великогабаритними об’єктами. Система працює за принципом будівельного крана, який зводить стіни з шарів бетону. Такий 3D принтер може звести двоповерховий будинок всього лише за 20 годин. Робочим залишиться тільки встановити вікна, двері і провести внутрішню обробку приміщення.

contour-crafting-usc-635-3d-printer_1

3D принтер будує будинок

Голландські архітектори запропонували надрукувати за допомогою будівельного 3D принтера унікальний будинок у формі стрічки Мебіуса. «Друк» вдома запланована на 2014 рік. Будинок планується надрукувати з суміші піску і сполучних матеріалів.

610x601_Quality97_650x641_Quality97_UniverseArchitecture_2013_LandscapeHouse_finalmid

EndlessHouse2

EndlessHouse3

Будівля у формі стрічки Мебіуса, надруковане 3D принтером

Цілком можливо, що через кілька десятків років виростуть цілі селища з чудовими комфортними будинками, побудованими за технологією 3D друку.

# data[].attributes.headline
Назарчук Ілля

# data[].attributes.subject
Назарчук Ілля

# data[].attributes.body
Історія 3д друку
З 2003 року спостерігається значне зростання у продажі 3D-принтерів. Крім того, вартість 3D-принтерів постійно зменшується. Технологія також знаходить застосування в сфері виробництва ювелірних виробів, взуття, промислового дизайну, архітектури, проектування та будівництва в атомній, автомобільній, аерокосмічній, стоматологічній та інших галузях.

На середину 2010-х років стала доступною велика кількість конкуруючих технологій, що дозволяють зробити 3D-модель. Їхні основні відмінності стосуються етапу побудови шарів при створенні деталі. Деякі технології використовують плавлення або розм'якшення матеріалу для виробництва шарів (SLS, FDM), інші — використовують рідкі матеріали, які твердіють за різними принципами.

# data[].attributes.headline
Солодюк Андрій

# data[].attributes.subject
Солодюк Андрій

# data[].attributes.body
Перші 3d-принтери були несерійними пристроями, через що їх виробництво було складним і дорогим. Проте вже через деякий час після винайдення 3d-принтеру почали з’являтися компанії, що спеціалізувалися на виробництві 3d-принтерів та всього, що з ними пов’язано. Наприклад, компанія MakerBot, що почалася як startup, на початку своєї історії використовувала ідеї проекту RepRap, поступово вдосконалюючи їх та роблячи 3d-принтери все більш простими та дешевими у виробництві.

Ніні якість персональних 3d-принтерів поступово збільшується, проте їх ціна припинила зменшуватися декілька років тому, досягши свого мінімуму(у реаліях технологій сучасного світу). Поряд з FDM та SLA, велика кількість компаній розробляє нові технології у сфері SLS-3d-друку. Окрім компаній-лідерів у сфері 3d-друку, з’явилося безліч невеликих компаній, що спеціалізуються на промислових технологіях 3d-друку(наприклад, на технології 3d-друку за допомогою металу).

# data[].attributes.headline
Солодюк Андрій

# data[].attributes.subject
Солодюк Андрій

# data[].attributes.body
Нині багато великих компаній та організацій використовують 3d-принтери у своїх виробничих ланцюгах: від їх використання у виробництві товарів Nike та Puma до створення частин літальних та космічних апаратів компаній Boeing та SpaceX. До того ж, у наш час 3d-друк вже частково використовують у зведенні будівель, створенні протезів та імплантів. Вже зараз деякі експериментальні 3d-принтери здатні друкувати окремі частини певних органів. Окрім цього, 3d-друк також використовується задля створення автомобілів, ювелірних виробів, у промисловому дизайні тощо.

# data[].attributes.headline
Солодюк Андрій

# data[].attributes.subject
Солодюк Андрій

# data[].attributes.body
Перший 3d-принтер був створений американцем Чарльзом Халлом(Charles Hull). Він працював за технологією стереолітографії (SLA), що була запатентована у 1986 р. Чарльз Халл був не єдиним, хто експериментував з технологією тривимірного друку. Так, наприклад, Карл Декарт у 1986 році винайшов метод 3d-друку за допомогою селективного лазерного спікання(SLS).

Нині найвідомішим і найпоширенішим методом 3d-друку є пошарове наплавлення, або FDM(Fused Deposition Modelling), яку у 1988 році винайшов та запатентував Скотт Крамп(Scott Crump).

Перші 3d-принтери були досить дорогими й коштували десятки і сотні тисяч доларів США, проте вже у 2006 році було засновано проект RepRap(Replicating Rapid Prototyper), що допоміг знизити ціни на FDM-3d-принтери до їх сучасного рівня та мав на меті створення FDM-3d-принтеру, здатного створювати копії самого себе.

# data[].attributes.headline
Стратович Михайло

# data[].attributes.subject
Стратович Михайло

# data[].attributes.body
Це стереолітографічний апарат,у якого є  можливість друкувати 3D-об'єкти, моделі яких були попередньо спроектовані на комп'ютері. В якості матеріалу використовувався рідкий полімер на основі акрилу, що під дією ультрафіолетового лазерного випромінювання моментально застигав набуваючи необхідної форми. І таким чином шар за шаром з полімерного розчину виростала потрібна модель.Це ще не технологія мейнстрима,але вже скоро використання 3D-друку буде звичайним інструментом для великомасштабного виробництва

# data[].attributes.headline
Стратович Михайло

# data[].attributes.subject
Стратович Михайло

# data[].attributes.body
По-перше,3D-друк може використовуватися у виробництві одягу.Наприклад,у вас дома є такий принтер.На сайті бренда(ZARA, Nike, H&M) ви купуєте код товару та його 3D-модель,які зберігаються на ваш пристрій чи на ел. пошті.Після цього,ви переносите ці данні(код та модель) на 3D принтер і він створює цей одяг у вас дома.
По-друге,це може стати революцією  в усіх галузях охорони здоров'я.Наприклад,ми будемо мати можливість друкувати потрібні пігулки вдома,але це ще потребую регулюванню.Також використання 3D-друку передбачає спеціалізовану стоматологію,внутрішньвухові слухові апарати та ортопедичні імпланти,навіть можливо друк живої тканини.
По-третє,кожна галузь промисловості,навіть аерокосмічна,можуть друкувати продукцію на заводу,а це у свою чергу децентралізація та розподіл виробництва,тобто не потрібно марнувати гроші та час на перевезення,та договір з партнерами.

# data[].attributes.headline
Стратович Михайло

# data[].attributes.subject
Стратович Михайло

# data[].attributes.body
Термін 3D-друк описує процес створення фізичного об'єкта за рахунок безперераного додавання шарів матеріалу.Процеси 3D-друку вже існують понад 25 років.Однак останнім часом вони стали привертати до себе більше уваги.Сьогодні технології дозволяють друкувати з металу,кераміки та бетону,а також графену та біоматеріалу.Цей друк сприяє виробництву суттєво менших обсягів продукції,ближчих до споживачів.Це забезпечує швидшу доставку та нижчу варість перевезення,а також відкриває можливості для проектування та персоналізації продуктів,наприклад одягу або медичних імплантів.Сучасні обсяги 3D-друку демонструють,що ця технологія може підірвати всю систему виробництва,так як він підходе у всіх сферах промисловості,а також покращується технологіями 4 промислової революції.

# data[].attributes.headline
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.subject
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.body
розробка принтера у вигляді першого повноцінного комерційного зразка SLA-1, що побачив світ у 1987, стала справжньою революцією серед винахідників, оскільки давала їм можливість тестувати свої прототипи без величезних попередніх інвестицій у виробництво.
Трохи згодом, компанія Stratasys, під керівництвом Скота Крампа, розробила новішу технологію - моделювання методом наплавлення (англ. Fused Deposition Modeling - FDM). Це коли тримірні об'єкти створюються шляхом послідовного нанесення шарів матеріалу, які повторюють контури цифрової моделі. Зазвичай як матеріал використовують термопластики, які завантажують в принтер у вигляді спеціальних котушок ниток або прутиків.

# data[].attributes.headline
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.subject
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.body
Технологія знаходить застосування в сфері виробництва ювелірних виробів, взуття, промислового дизайну, архітектури, проектування та будівництва в атомній, автомобільній, аерокосмічній, стоматологічній та інших галузях.

# data[].attributes.headline
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.subject
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.body
З 2003 року спостерігається значне зростання у продажі 3D-принтерів. Крім того, вартість 3D-принтерів постійно зменшується.
На середину 2010-х років стала доступною велика кількість конкуруючих технологій, що дозволяють зробити 3D-модель. Їхні основні відмінності стосуються етапу побудови шарів при створенні деталі. Деякі технології використовують плавлення або розм'якшення матеріалу для виробництва шарів (SLS, FDM), інші — використовують рідкі матеріали, які твердіють за різними принципами.

# data[].attributes.headline
Сторожук Юлія

# data[].attributes.subject
Сторожук Юлія

# data[].attributes.body
Компанія Stratasys під керівництвом Скотта Крампа розробила технологію моделювання шляхом наплавлення. Більшість 3Д принтерів використовують саме цей метод. Для того, щоб надрукувати реальний об`єкт, спочатку потрібно розробити його цифрову 3Д модель на комп`ютері та зберегти в спеціальному форматі-STL. Принтер обробить цей файл, вирахує потрібні розміри та відтворить заданий предмет. Друкуюча голівка нанесе шар матеріалу, випече спеціальним лазером, або розплавить потрібний матеріал. шар за шаром такі цикли друку безперервно повторюються потрібну кількість разів, доки 3Д модель не відтвориться повністю.

# data[].attributes.headline
Сторожук Юлія

# data[].attributes.subject
Сторожук Юлія

# data[].attributes.body
Все почалося в 1981 році, коли доктор Хідео Кодама з Нагойського індустріального дослідницького інституту в Японії винайшов систему прототипування з використанням фотополімерів. Створення моделі відбувалося шляхом накладання шарів. І ось в 1984 році відбувся справжній прорив. Американський дослідник і засновник компанії 3D Systems Чарльз Халл винайшов стереолітографічний апарат, завдяки якому з`явилася можливість друкувати 3Д об`єкти, моделі яких були попередньо спроектовані на комп`ютер. В якості матеріалу використовувався рідкий полімер на основі акрилу, який під дією ультрафіолетового лазерного випромінювання моментально застигав, набуваючи необхідної форми. І таким чином шар за шаром з полімерного розчину виростала потрібна модель. Ця розробка, яку побачив світ у 1987 році стала справжньою революцією серед винахідників. А вже з початку 90-х років 3D Systems налагодила серійне виробництво SLA.

# data[].attributes.headline
Сторожук Юлія

# data[].attributes.subject
Сторожук Юлія

# data[].attributes.body
3Д друк залучає дедалі більше сфер діяльності людства-наука, медицина, промисловість, машинобудування, реклама. Якщо компанія займається, наприклад, виготовленням устаткування, то з допомогою 3Д принтера можна створити макет, навіть робочий з механічними вузлами, які будуть працювати. Для компанії, що робить індивідуальні металеві вироби можна виконати надруковану мініатюрну копію конструкції. Для розробників відеоігор можна зробити об`ємний макет героїв ігор тощо.

# data[].attributes.headline
Севертока Олексій

# data[].attributes.subject
Севертока Олексій

# data[].attributes.body
Доступність 3D друку дозволяє проводити сміливі експерименти в архітектурі, будівництві, дрібносерійного виробництва, медицині, освіті, ювелірній справі, поліграфії, виготовлення рекламної та сувенірної продукції.

# data[].attributes.headline
Севертока Олексій

# data[].attributes.subject
Севертока Олексій

# data[].attributes.body
Маючи 3D-принтер можна надрукувати майже будь-яку дрібницю з пластику. Наприклад, частинки зламаних деталей до побутової техніки, меблів або ж господарських речей. Невелику іграшку, елемент декору з простим дизайном, чи з супер складним та багатьма рухомими елементами і в декількох кольорах. Тут варто зазначити, що в більшості випадків навіть не потрібно створювати власні 3D-моделі на комп'ютері, оскільки їх доволі багато у відкритому доступі. Одним словом, все обмежується лише вашою фантазією. Суть процесу полягає в поступовому пошаровому відтворенні об'єктів. У цьому процесі застосовується спеціальний електронний пристрій - 3Д принтер, який друкує певними видами матеріалів.

# data[].attributes.headline
Севертока Олексій

# data[].attributes.subject
Севертока Олексій

# data[].attributes.body
Історія 3D-друку почалася аж у 1981 році в Японії. Саме тоді винахідник Хідео Кодама (Hideo Kodama) запатентував свій «пристрій для швидкого прототипування». У ньому використовувався фотополімер, який, будучи від початку рідким, твердішав під впливом ультрафіолетового світла. І ось всього лише три роки потому, у 1984, відбувся справжній прорив в цій царині. Американський дослідник та засновник компанії 3D Systems Чарльз Халл винайшов стереолітографічний апарат (або SLA, що англійською розшифровується як Stereolithography Apparatus), завдяки якому з'явилася можливість друкувати 3D-об'єкти, моделі яких були попередньо спроектовані на комп'ютері.

# data[].attributes.headline
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.subject
Твердохліб Тимофій

# data[].attributes.headline
Історичні відомості

# data[].attributes.subject
Історичні відомості

# data[].attributes.headline
Створення 3D-принтерів

# data[].attributes.subject
Створення 3D-принтерів

# data[].attributes.headline
Сфери застосування 3D-друку

# data[].attributes.subject
Сфери застосування 3D-друку