# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Українська правда _Життя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Софія Павловська - наймолодша "буктюберка" України, тобто блогерка, яка розповідає про книжки в Вона з Луцька. Їй 14 років, а на її каналі уже 47 відео, в яких вона розповідає про книги, які прочитала. Веде канал школярка більше двох років. В Україні вона - єдина підліток-буктюбер, яка розповідає виключно про літературу. Аби тримати себе у книжковому тонусі, в середньому читає сім книг на місяць. YouTube.

Д ля дітей

Ідея знімати відео зародилася у Софії випадково.

Вона прочитала цікаву книжку, а згодом захотіла дізнатися, що про неї думають інші діти. Втім, не знайшла жодного відеоогляду.

А в соцмережах про неї практично не писали.

Історія, яку прочитала дівчина, була популярною, тож вона вирішила записати власне відео, аби зацікавити інших.

Оператором перших записів була мама, але вже згодом Софія зробила спеціальну конструкцію з мольберта, в якому, як і у штативі, можна регулювати висоту.

На нього й ставила телефон.

Каже, це для того, аби ніхто не міг побачити відео до виходу в мережу.

Перший ролик, тоді ще семикласниці, подивилися близько тисячі людей. Тому учениця вирішила, що продовжуватиме знімати влоги.

На противагу дорослим буктюберам, вона знімає відео найчастіше про книги, які сподобались, а не які розчарували.

Це аби не образити тих, чиї книжкові вподобання відрізняються від її, а також зацікавити однолітків читати.

Крім того, як стверджує Софія, про історію, яка не подобається, розповісти набагато важче.

Дівчина переконана, що діти, які кажуть, що не люблять читати, ніколи не відкривали дійсно цікавої для них книги. Цей принцип поширюється і на дорослих.

1. Читати книги поза шкільною програмою. Вони часто цікавіші!

Вона закликає відкинути думку, що книжки закінчуються на шкільній програмі.

Їй і самій багато творів з підручників не подобаються, і це нормально.

Інколи, після відверто нецікавої частини літератури зі школи, діти навіть не хочуть читати щось ще.

А насправді зараз перекладають багато хороших книг. І завжди є актуальні українські дитячі письменники, з творів яких реготали ще батьки нинішніх дітей.

2. Звертати увагу на сучасних авторів, які пишуть для дітей та підлітків

Починала Софія читати з творів Василя Сухомлинського.

Далі перейшла до історій Всеволода Нестайка: від "Чарівних окулярів" до "Сонячного зайчика".

Це був її улюблений автор. Коли трішки подорослішала, почала читати Джеремі Стронґа, наприклад, "Матильду". Це для дітей 10-13 років.

Далі уже книги для підлітків: "Абсолютно нецілована" Ніни Елізабет Грьонтведт (це друга частина, перша - "Привіт, це я"), серія "Суперкруті" Аудгільди Сульберґ, серія "Енн із зелених дахів" Люсі Мод Монтгомері.

Це популярні книги і на ці огляди більше переглядів у YouTube.

Якщо ви не знаєте, яку книгу обрати, пошукайте в інтернеті, що зараз популярне або запитайте тих, хто любить читати, що б ті порадили.

3. Софія книжок, які не подобаються, до кінця не читає. І радить так робити й іншим. Хоча б для економії часу.

При виборі книжки дівчина обов'язково звертає увагу на обкладинку: чи вона красива, який шрифт, та чи є малюнки.

Верстка та дизайн - важливі. Добре зроблені книги не завжди дешеві, але їх можна взяти у бібліотеці.

4. Не соромитись запитувати, що читають однокласники, позичати в них книги

Влогерка дає читати свої книги усім однокласникам.

Каже, що так популяризує книжку. Щоправда, після сьомого чи восьмого читання та вже може виглядати пошарпаною, але для благого діла не шкода.

Для батьків

1. Водити/возити дітей на великі книжкові події (наприклад, "Книжковий Арсенал", "Book Forum")

У 2017 році Софія взяла участь у "Книжковому Арсеналі" у ролі спікерки. Розповідала, як наважитись завести свій канал.

Наступного року відвідала Львівський "Book Forum". Цього разу в ролі книголюбки, яка хоче скупити новинки на найближчі декілька місяців.

Коли Софія їхала на "Book Forum", за компанію з нею поїхала подруга, яка не любить читати.

Навіть вона почала скуповувати книги, влилася в літературну атмосферу, сама ініціювала відвідини якихось заходів і взяла багато автографів.

Усі придбані книжки перечитала.

Це приклад того, як подібні заходи стають поштовхом, аби діти та підлітки починали відкривати для себе літературний світ.

2. Читати, аби подати добрий приклад

У Софії вдома читають усі. Найчастіше перед сном.

Молодші брати, коли бачили, що ввечері усі брали до рук книги, і самі почали просити, щоб їм почитали.

В кожного свій стиль читання.

Тато Софії поглинає книги швидко і те, що йому не подобається, він пропускає, найчастіше йдеться про описи.

Крім того, він завжди обирає справді цікаві для нього книги.

Через це на швидкість читання у сім'ї не змагаються. Але так теж весело, і можна заохотити швидше прочитати історію.

Батьки відвідують місцеву бібліотеку, тож купують книги для себе рідко.

Там вибір широкий. Діти зазвичай хочуть новинок, а вони потрапляють у книгарню швидше, ніж у дитячу бібліотеку. Тому літературні забаганки дітей батьки виконують, щоб читали.

Ще важливо вислухати дитину. Якщо вона хоче розповісти про книжку, яку щойно прочитала, дозвольте їй це зробити.

Софія каже, що може переповідати якийсь сюжет вп'яте, батьки зупиняють її на шостому разі, мовляв, уже ми таке чули.

3. Розставляти книги в домі на доступному для дітей місці

Книжки мають стояти у доступному місці, тобто так, аби на витягнутій руці можна було їх дістати з полиці.

Тоді дитині точно захочеться розгорнути книжку. Софія каже, що на неї це діє.

Для вчителів

1. Проводити літературні зустрічі і робити це цікаво

Софія часто приходить в бібліотеку. Серед інших обрала ту, в якій, крім багатьох книг в наявності, відбуваються цікаві для неї заходи, оригінально зорганізовані: можна обговорювати прочитані книги, грати ігри, спілкуватися з однодумцями.

Для кращої комунікації перед заходом створюють спеціальні групи у соцмережах.

Останні декілька місяців Софія відвідує бібліотеку рідше, бо багато домашнього завдання. Крім того, у неї інтенсив у художній школі, часу не вистачає.

Втім, вона почала частіше ходити на зустрічі в місцеві книгарні. Інколи туди приїжджають відомі письменники.

Для неї тепер цікаві і ті автори, які читають дорослі, тож можна побачити дівчину майже на усіх подіях.

2. Радити на позакласне читання книжки не зі шкільної програми, а історії, які пишуть молоді автори

У Софійчиній школі часто на позакласне читання радять прочитати сучасних авторів, які пишуть про підлітків 21 століття.

Навіть тим, хто не любить розгортати книжку, цікаво інколи почитати про тих самих дітей із іншої країни.

Якби Софії на день стати міністеркою освіти, то вона б такі книги додала і в шкільну програму.

А поки, каже, ефективним є й додаткове читання, бо без завдань від вчителів, діти, які не читають, в один прекрасний момент не надумають піти в книгарню і не придбають якусь книжку. Їх до цього треба підштовхнути.

Дівчині краще читати про себе, але вона знає, що читання вголос покращує розмовні навички.

Крім того, у її школі часто практикують таке практикують, щоб деякі діти дійсно слухали історію, а не просто водили очима по сторінці.

3. У кожному класі повинна бути невеличка бібліотека

Якби Софія стала міністеркою освіти, вона б зробила у кожному класі літературний куточок.

Учні могли б приносити по одній книзі, читати після уроків, брати звідти книжки додому.
Наталія Климко, журналістка, спеціально для УП.Життя Титульне фото: Simply Можливо, вас зацікавить:/Depositphotos
А поки треба робити так, щоб і у шкільні бібліотеки завозили нову літературу, бо це трапляється не так часто, як би дівчина хотіла.

Ми хочемо тримати з вами зв'язок. Будемо раді бачитися і спілкуватися з вами на нашій сторінці у Facebook.

А якщо хочете бути в курсі лише новин та важливої інформації про здоров'я, підписуйтесь на нашу Facebook-групу або Telegram про здоров'я та здоровий спосіб життя.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як привчити дітей до читання? Поради 14-ти річної книжкової блогерки

# data[].attributes.attachment_link.description
Софія Павловська - наймолодша "буктюберка" України, тобто блогерка, яка розповідає про книжки в Вона з Луцька. Їй 14 років, а на її каналі уже 47 відео, в яких вона розповідає про книги, які прочитала. Веде канал школярка більше двох років. В Україні вона - єдина підліток-буктюбер, яка розповідає виключно про літературу.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У традиційному форматі інтерв'ю "7 запитань" ми знайомимо читачів із найцікавішими українськими авторами та ілюстраторами. Героїня сьогоднішньої розмови - письменниця Леся Воронина.

1. Назвіть книжки, які ви написали.

Найперша моя книжка - іронічний дитячий детектив "Суперагент 000". Це був такий собі нахабний експеримент, спочатку я випробувала історії про непереможного Гриця Мамая на читачах журналу "Соняшник", друкуючи щомісяця черговий розділ. А коли зрозуміла, що діти прийняли мої правила гри і що їм цікаво, видала "Суперагента" окремою книжкою.

Для малих написала казково-пригодницькі історії "Прибулець з країни Нямликів", "Нямлик і балакуча квіточка", "Різдвяна історія від слона Ґудзика", "Слон Ґудзик і вогняна квітка", "Слон на ім'я Ґудзик".

Для тих, хто вже сам читає і любить пригодницько-фантастично-детективні історії: "Таємне товариство боягузів, або Засіб від переляку №9", "Таємне Товариство брехунів, або Пастка для синьоморда". "Планета Смугастих равликів", "Хто впіймає шаленого кльоцика", "Хлюсь та інші", "Сни Ганса-Християна", "Леся Воронина про Брюса Лі, Махатму Ганді, Фрідеріка Шопена, Жорж Санд, Івана Миколайчука", "Смак олімпійського золота".

А для зовсім дорослих написала тревелог "У пошуках Оґопоґо" (Нотатки навколосвітньої мандрівниці).

2. Що для вас означає термін "дитяча література"?

Дитячі книжки мають бути цікавими, і це найперша вимога до дитячої літератури. Бо я переконана - хоч би якою правильною, ідейно витриманою, високоморальною та гендерно-збалансованою була книжка, вона ніколи не зацікавить малого читача чи підлітка, якщо буде нудною. Коли ж дитина змушена буде читати таку "правильну" книжку, наприклад, за шкільною програмою, то прийматиме її, як гіркі ліки. І, крім відрази до літератури, це ні до чого доброго не приведе.

При цьому, дуже не люблю, коли автор намагається спекулювати на "заборонених темах". Хоча мені можуть заперечити - сьогодні дитина легко отримує будь-яку інформацію з інтернету, та все ж вважаю, що письменник, особливо дитячий, має послуговуватися добрим смаком, почуттям міри та розумінням того, що ми відповідаємо за тих, хто нам повірив і кого ми приручили... своїми книжками.

3. На які теми вам найскладніше писати? Чому?

Я просто не пишу на такі теми. Ще з дитинства історії крутилися в моїй голові, як живі картинки, - варто було зустріти на вулиці якогось дивного дідуся в панамці з різьбленим ціпком у руці, який сідав у тролейбус №18, як я починала "довигадувати", що з ним буде далі і які неймовірні пригоди чекають на нього у лісовій хатині, до якої він прямує.

Іноді якесь дивне слово, звук чи запах "вмикали" оте кіно в голові і далі ніби сама собою розкручувалася цілком закінчена історія. Обов'язково пригодницька, з несподіваними поворотами сюжету, небезпекою і щасливим закінченням. Досить довго я була впевнена, що такі історії складають у себе в голові всі люди.

Читайте також: 7 запитань письменнику: Галина Вдовиченко

4. Уявіть час як 100-відсоткову шкалу. Cкільки відсотків ви відводите читанню і скільки - письму?

50/50. Без читання я просто не можу жити, ця книжкова залежність у мене відтоді, як навчилася читати. Не писати - можу, я не графоман, але дуже люблю вигадувати якусь чергову історію, бо мені цікаво врешті дізнатися, чим вона закінчиться)).

5. Які книжки допомагають вам у творчій роботі?

Які книжки? Розумні, талановиті, дотепні, несподівані, чесні. Написані з любов'ю, а не з відразою до читача. Навіть коли в тій книжці йдеться про сумні чи страшні речі. Тепер набагато важче, ніж у дитинстві, знайти "свою" книжку. Просто раптом розумієш, як це зроблено і "випадаєш" зі світу, що його створив автор. Пропадає магія, завдяки якій перевтілюєшся в героїв оповіді. Це, мабуть, "іздєржкі проізводства"...

Читайте також: 7 запитань письменнику: Наталія Щерба

Дуже люблю Туве Янсон - і дитячу, і дорослу її прозу можу перечитувати безліч разів. Останнім часом повернулася до Ніла Геймана, особливо люблю його "Американських богів". Читаю Марію Ґаліну, яка так майстерно вибудовує цілком неможливі, але неймовірно живі світи. Можу назвати ще кілька десятків важливих для мене книжок, але іменний показчик час від часу оновлюється, а іноді кардинально змінюється.

6. Опишіть ваше робоче місце.

Старе крісло-гойдалка, що залишилось від мами, і стіл, який син переробив з масивних дерев'яних дверей, прикрутивши до них чотири круглі металеві ноги. Чомусь, коли я сиджу саме за цим столом-дверима, час від часу погойдуючись у кріслі, мені пишеться найкраще.

Читайте також: 7 запитань письменнику: Галина Ткачук

7. Ким із літературних персонажів ви могли б бути?

Томом Сойєром. Чесно. І не треба так єхидно усміхатися.

Фото Олександра Хоменка, проект "RECвізити" ("Видавництво Старого Лева")

Найкращий лайк - це 30 гривень))

Фондуючи незалежну редакцію Читомо, ви допомагаєте зростити нове покоління професіоналів видавничої справи і збільшуєте кількість хороших книжок у світі.
Спасибі.

Warning: Missing argument 3 for WPS\WPS_Hide_Login\Plugin::login_url() in /sata2/home/users/chytomo/www/archive.chytomo.com/wp-content/plugins/wps-hide-login/classes/plugin.php on line 657

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Борщ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гладун Дарина

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Володимир Арєнєв

# data[].attributes.attachment_link.title
7 запитань письменнику: Леся Воронина

# data[].attributes.attachment_link.description
У традиційному форматі інтерв'ю "7 запитань" ми знайомимо читачів із найцікавішими українськими авторами та ілюстраторами. Героїня сьогоднішньої розмови - письменниця Леся Воронина. Найперша моя книжка - іронічний дитячий детектив "Суперагент 000". Це був такий собі нахабний експеримент, спочатку я випробувала історії про непереможного Гриця Мамая на читачах журналу "Соняшник", друкуючи щомісяця черговий розділ.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
15.10.2016 10:43

Зірка Мензатюк - сучасна дитяча письменниця. Проживає і працює у Києві, а сама родом з мальовничого села Мамаївці, що на Буковині. У літературі дебютувала ще у 90-роках своїми першими книжечками для найменшеньких: "Арніка", "Тисяча парасольок", "Мільйон мільйонів сестричок". Авторка неймовірних, захоплюючих книг для дітей "Зварю тобі борщику", "Макове князювання", "Як до жабок говорити", повісті "Таємниця козацької шаблі" (яку зараз, до речі, вивчають у школі), "Катрусині скарби", двох книг, присвячених красі рослин "Зелені чари" та "Український квітник", творів "Ангел Золоте волосся", "Як я руйнувала імперію", книзі-мандрівці церквами України "Дива українських храмів". Пані Зірка є також упорядником ошатного видання дитячого Кобзаря, виданого у "Видавництві Старого Лева". Її книги мають заслужені міжнародні премії та виборюють першість у номінаціях "Книга року". Не так багато знайдеться зараз дитячих письменників, які б уміли так точно, делікатно і вправно читати дитячі душі, які б так сміливо, але не нав'язливо говорили про патріотичне виховання підростаючого покоління. Про творчість, життя та різні цікавинки говоримо безпосередньо із пані Зіркою.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зірка мензатюк

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
дитячі книги

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ірина боднар

# data[].attributes.attachment_link.title
Талановита і щира Зірка Мензатюк

# data[].attributes.attachment_link.description
15.10.2016 10:43 Зірка Мензатюк - сучасна дитяча письменниця. Проживає і працює у Києві, а сама родом з мальовничого села Мамаївці, що на Буковині. У літературі дебютувала ще у 90-роках своїми першими книжечками для найменшеньких: "Арніка", "Тисяча парасольок", "Мільйон мільйонів сестричок".

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Радіо Максимум

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні, 31 липня, наша улюблена Джоан Роулінг відзначає свій 52 день народження. Вітаємо письменницю і згадуємо найцікавіші факти про неї та її головне дітище - серію книг про Гаррі Поттера.
Джоан Роулінг - одна з найвідоміших письменниць сучасності. Подарувавши світу Гаррі Поттера, вона вмить стала популярною в усіх куточках землі. Однак що ми знаємо про неї саму - про ту жінку, яка вибудувала цей чарівний світ магії та чаклунства? Практично нічого. Злидні, самотність, домашнє насилля - усе це довелося пережити письменниці на шляху до приголомшливого успіху.

Ось чотири факти із біографії Джоан Роулінг, які точно не залишать вас байдужими.

До того, як Роулінг вдалося все ж знайти видавця для своєї книги, їй довелося вислухати 14 відмов. Видавці запевняли, що книга розрахована на дванадцятирічних хлопчиків, а вони ніколи не куплять її, якщо автором є жінка.

Джоан говорили, що навіть за найсприятливіших обставин вдасться продати не більше 3000 копій (наразі продано понад 450 млн книг). Навіть після того, як англійське видавництво Bloomsbury вирішило ризикнути і випустити 3000 примірників першої частини "Гаррі Поттера", Джоан попросили не підписуватися повним ім'ям і поставити на обкладинці скорочене "Дж.", щоб покупці не знали, що книгу написала жінка. Мовляв, письменника-чоловіка розкуплять швидше.

Мені говорили, що, якщо я хочу побачити свою книгу надрукованою, я можу заплатити за міні-тираж сама і подарувати його всім своїм друзям і родичам. Більше нікого така книга зацікавити не зможе, - згадувала Джоан.

Коли Роулінг досягла шаленого успіху, всі видавництва, що відмовили їй раніше, повернулися і пропонували їй продовжити публікацію книг у них, обіцяючи захмарні гонорари. Джоан залишилася вірною видавництву, яке першим дало їй шанс.

"Гаррі Поттер" приніс письменниці понад 1 млрд фунтів стерлінгів і зробив Джоан Роулінг найбагатшою жінкою Англії. Вона навіть обігнала королеву.

2. Роулінг придумала дементорів під час багаторічної депресії
Пройдіть наймагічніший тест у світі: Чи склали б ви НОЧІ в Гоґвортсі?
Дементори - страшні істоти, яких магли навіть побачити не можуть. Вони висмоктують з тебе всю радість. Якщо занадто довго перебувати поруч з дементорами - тобі починає здаватися, що ти більше ніколи не зможеш бути щасливим і нічого хорошого вже не станеться. Коли до тебе наближається дементор, все, про що ти можеш думати, - це найжахливіші речі, які відбувалися в твоєму житті.

Я і сама довго жила поруч з дементорами. Вони оточують нас повсюди, - наголошувала Джоан.

Чарівники можуть захиститися від дементорів (і то не всі, а тільки найбільш досвідчені). Щоб це зробити, потрібно викликати найщасливіший спогад, який у тебе є, і вимовити заклинання "Патронус" (ви ж пам'ятаєте, як це зробити, правда?). У маглів надії на порятунок немає.

3. Роулінг ніколи б не написала "Гаррі Поттера", якби у неї не померла мама

Мама письменниці довго хворіла і трагічно рано померла. Саме тоді Роулінг почала замислюватися про те, що з нами трапляється, коли ми втрачаємо людину, яка любила нас.

Тема любові і смерті - головна в книзі, і, за словами письменниці, книги не було б взагалі, якби не особисте горе, з яким вона зіткнулася. Смерть і перемога над нею є сенсом "Гаррі Поттера".

Лиходій Волдеморт найбільше в житті боїться померти. Він вважає, що його головне завдання - перемогти смерть. Цьому він, власне, і присвячує своє життя. А ось Гаррі, навпаки, шляхом довгих пошуків приходить до висновку, що в житті є речі набагато страшніші і що ніяке це не життя, якщо ти постійно боїшся смерті. Саме це усвідомлення допомагає йому в підсумку ( спойлер!) вижити.

Я багато чого зрозуміла про смерть тільки після того, як сама з нею зіткнулася. Мені було дуже важливо, щоб Гаррі смерть переміг, - розповідала Роулінг.

4. Роулінг зробила так, щоб один з найбільш героїчних вчинків в книзі зробила безробітна багатодітна мати

Якщо ти вирішила присвятити себе своїм дітям, а не кар'єрі, це ще не означає, що ти слабка.

Читайте також: У жовтні з'являться одразу дві нові книги про Гаррі Поттера

# data[].attributes.attachment_link.title
Чотири факти, які треба знати про Джоан Роулінг і 'Гаррі Поттера' - Радіо Максимум

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні, 31 липня, наша улюблена Джоан Роулінг відзначає свій 52 день народження. Вітаємо письменницю і згадуємо найцікавіші факти про неї та її головне дітище - серію книг про Гаррі Поттера. Джоан Роулінг - одна з найвідоміших письменниць сучасності. Подарувавши світу Гаррі Поттера, вона вмить стала популярною в усіх куточках землі.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Біографічні матеріали про Всеволода Нестайка читаєш із комом у горлі, а його твори - із усмішками й навіть регочучи. "Усміхатися частіше треба - тоді помолодшаєш", - натрапляю на такий рецепт казкаря, коли гортаю "Тореадорів з Васюківки". На початку 90-х років XX століття загальний тираж книжок Всеволода Нестайка сягнув позначки - три мільйони примірників! Трилогія "Тореадори з Васюківки" видавалася 32 рази, у тому числі й за кордоном, перу письменника належать понад 30 книг, а твори перекладено 20 мовами
Майбутній письменник був сином січового стрільця, дід і прадід письменника були греко-католицькими священиками

Факт № 2
У матеріалах про життя й творчість Всеволода Нестайка часто згадується одна сімейна легенда. Мати-філолог Марія Довганюк народила Всеволода в перерві між читанням Ремарка. Акушер, старий єврей, сказав: "Мадам! У вас, здається, з'явився письменник!" Казкар жартував із цього приводу: "Так що я, можна сказати, народився між рядками".
Факт № 3
"Ми мешкали у будинку мадам Шурман, такої собі бердичівської господарки салонів. У мадам була онука Фріма, мого віку, котра мені дуже подобалась. Тому я, побачивши на порозі Фріму, голосно кричав: "Відкрийте двері, моя жінка йде!"

Фото з фестивалю-конкурсу "Читанка", присвяченого казковій творчості Всеволода Нестайка

"З одного боку - це було весело - жити в школі, а з іншого... Мені до щоденника нічого не писали: моя мама була поряд"

"Коли я став по-справжньому дорослий, мені страшенно захотілося повернутися назад у дитинство - догратися, досміятися, добешкетувати. Вихід був один - стати дитячим письменником"

Фото з фестивалю-конкурсу "Читанка", присвяченого казковій творчості Всеволода Нестайка

На мапі найпопулярніших дитячих книжок Європи книга, яка представляє Україну, - "Тореадори з Васюківки" Всеволода Нестайка

Нестайко казав, що був би щасливим, коли б хоч одна дитина, прочитавши його книжки, перестала відчувати страх і самотність

Критики називали Нестайка гумористом і веселуном. Справді, його твори допомагали читачам "накопичувати радість" (це слова письменника). Нестайко, за словами Анатолія Костецького, створив країну сонячного добра. Нестайко казав, що був би щасливим, коли б хоч одна дитина, прочитавши його книжки, перестала відчувати страх і самотність. "Найбільшою нагородою для мене були визнання деяких читачів, що коли вони хворіють, то беруть з полиці "Тореадорів..." і перечитують.
Заради цього варто жити на світі.
Я згадую своє невеселе дитинство, гіркі хвилини самотності і думаю, що коли хоч одній хворій дитині я допоміг долати хворобу, то мої творчі зусилля були не марними".
Р.S. Знаєте, можна було би сказати на початку: "ТОП-10 фактів про Всеволода Нестайка - усе, що вам потрібно знати про цього письменника". Однак, про казкаря з Країни Сонячних і Місячних Зайчиків варто знати і ТОП-100, і ТОП-150 фактів, настільки він дивовижний автор! Cподіваємося, що наші ТОП-10 спонукатимуть читачів шукати ще сотню фактів про письменника й усміхатися, перечитуючи його казки в будь-якому віці.
Підготовлено наш ТОП-10 про Всеволода Нестайка за матеріалами: "Освіторія Медіа", антології літератури для дітей та юнацтва "Дивосвіт "Веселки", видань творів письменника, журналу "Шкільна бібліотека" (2012 р., № 1), а також за матеріалами таких авторів, як: Н. Дурава, М. Костриця, І. Несенюк, Г. Черкаська

Текст: Тамара Бабійчук, Людмила Золотюк
Фото: Марта Яроцька (фото-книжкові композиції);
студенти відділу "Аудіовізуальне мистецтво та виробництво" Житомирського коледжу культури і мистецтв імені Івана Огієнка (фото з IV обласного фестивалю-конкурсу "Читанка", присвяченого казковій творчості Всеволода Нестайка)

# data[].attributes.attachment_link.title
Всеволод Нестайко: ТОП-10 фактів про сонячного казкаря з Бердичева - Zhytomyr.Travel

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографічні матеріали про Всеволода Нестайка читаєш із комом у горлі, а його твори - із усмішками й навіть регочучи. "Усміхатися частіше треба - тоді помолодшаєш", - натрапляю на такий рецепт казкаря, коли гортаю "Тореадорів з Васюківки". На початку 90-х років XX століття загальний тираж книжок Всеволода Нестайка сягнув позначки - три мільйони примірників!

# data[].attributes.attachment_link.title
Хто такий Роальд Дал?

# data[].attributes.attachment_link.description
Всі три герої абсолютно різні і відповідають режисерам. Джоні Депп чудово передав Віллі Вонку - ексцентрика, який ніби і добре відноситься до дітей, але в той же час він дещо надмінний. У Веса Андерсона містер Фокс, він який чудово розкритий саме перед глядачем.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Астрід Ліндгрен

Сьогодні, 14 листопада, світ святкує 111-ту річницю від дня народження Астрід Ліндгрен - шведської дитячої письменниці, що полюбилася багатьма за межами її країни. Вона прожила довге і дивне життя, наповнене радісними і сумними подіями. Астрід Ліндгрен відома світові насамперед, як автор книг для дітей, яка подарувала безліч цікавих персонажів, таких як Карлсон, Пеппі Довгапанчоха, Еміль і Калле Блумквіст. Хоча варто відзначити, що крім літературного життя Астрід була активна і в соціальному: вона викривала соціал-демократів, які перебувають тривалий час при владі в Швеції, а також була одним з лідерів екологічного руху в країні і була щедрим меценатом.

tochka.net пропонує краще познайомитися з дивовижною Астрід Ліндгрен, прочитавши 11 цікавих фактів з її життя.

1. В основу багатьох творів Астрід лягли фольклорні історії та казки, які вона чула від рідних ще в дитинстві.

2. Любов'ю до книг Астрід перейнялася ще в дитинстві, коли подруга читала їй їх. Захоплена історіями, що ховаються в книгах, майбутня письменниця сама навчилася читати.

3. На свою першу роботу Астрід влаштувалася в 15 років. Вона працювала в редакції газети "Віммербю тіднінг" журналістом. Перші її публікації виходили без вказівки авторства.

4. Першу дитину вона народила в 19 років від одруженого чоловіка - редактора "Віммербю тіднінг". Щоб уникнути ганьби, вона поїхала народжувати сина в Данію. Перші роки малюк провів в прийомній сім'ї, де вона його часто відвідувала.

5. Перші казки Астрід Ліндгрен були комерційними, вона їх писала на замовлення в журнал.

6. Чернетки всіх своїх книг Астрід писала за допомогою стенографії. За її словами, вона часто писала, лежачи в ліжку, і в такому положенні стенографувати було простіше, ніж друкувати на машинці.

Пеппі Довгапанчоха

1. Під час Другої Світової війни Астрід працювала в розвідці, перевіряючи все зарубіжне листування.

2. Героїню Пеппі Довгапанчоху вона придумала, коли розповідала цікаві історії своєї хворої доньки. Книгу, присвячену норовливій дівчинці, відмовлялися довгий час публікувати.

3. Астрід Ліндгрен отримала медаль Ганса Християна Андерсена - найпрестижнішу нагороду, що присуджується за дитячу літературу.

4. У 70-ті роки Астрід вела активне політичне життя. Її публікації, що викривали соціалістичну партію, стали однією з причин відсторонення соціалістів від влади в Швеції.

5. Протягом життя вона пожертвувала величезні гроші (більше 10 мільйонів крон в перерахунку на сучасність) на благодійність.

Нагадаємо, що сьогодні на честь річниці з дня народження Астрід Ліндгрен відбудуться допрем'єрні покази фільму "Бути Астрід Ліндгрен". А з 15 листопада цей фільм можна буде подивитися у кінотеатрах країни.

ЧИТАЙ ТАКОЖ:
Підписуйся на наш telegram і будь в курсі всіх найцікавіших та актуальних новин!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
дитяча письменниця

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
астрід ліндгрен

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бути астрід ліндгрен

# data[].attributes.attachment_link.title
Астрід Ліндгрен: цікаві факти про відому дитячу письменницю

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні, 14 листопада, світ святкує 111-ту річницю від дня народження Астрід Ліндгрен - шведської дитячої письменниці, що полюбилася багатьма за межами її країни. Вона прожила довге і дивне життя, наповнене радісними і сумними подіями. Астрід Ліндгрен відома світові насамперед, як автор книг для дітей, яка подарувала безліч цікавих персонажів, таких як Карлсон, Пеппі Довгапанчоха, Еміль і Калле Блумквіст.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ганс Християн Андерсен неперевершений казкар всіх віків і народів. Але в той же час його характер був вельми кепський. Ми зібрали найцікавіші моменти з життя письменника.
1.Детство Ганса
2 квітня 1805 року в маленькому містечку Оденсе, розташованому на одному з датських острівців - Фіонсе, народився Ганс Християн Андерсен. Діда Андерсена, старого Андерса Хансена, різьбяра по дереву, вважали в місті божевільним, тому що він вирізав дивні фігурки напівлюдей - напівтварин з крилами. Цікаво, що з самого дитинства Андерсена приваблювало творчість, хоча навчався в школі він кепсько, і до кінця життя писав з помилками.
2.Дружба з принцом Фрітсом
У Данії існує легенда про королівське походження Андерсена. Все тому, що в ранній автобіографії сам автор писав про те, як в дитинстві грав з принцом Фрітсом, згодом - королем Фредеріком VII, і у нього не було друзів серед вуличних хлопчаків. Тільки принц. Дружба Андерсена з Фрітсом, згідно фантазії казкаря, тривала і в дорослому віці, до самої смерті останнього, і, зі слів самого письменника, він був єдиним, за винятком родичів, хто був допущений до труни покійного.
3.Хвороби і страхи
Андерсен відрізнявся високим зростом, був худорлявий і сутулий. Характер у казкаря теж був вельми неприємний і тривожний. Все його життя було наповнене фобіями: він боявся пограбувань, собак, втрати паспорта; боявся загинути у вогні, тому завжди возив з собою мотузку, щоб під час пожежі вибратися через вікно.
Він все життя мучився від зубного болю, і всерйоз вважав, що від кількості зубів у роті залежить його плодючість як автора.
Боявся отруєння - коли скандинавські діти скинулися на подарунок коханому казкареві і прислали найбільшу в світі коробку шоколадних цукерок, він в жаху відмовився від гостинця і відправив його своїм племінницям.
4.Жінки письменника
З вище викладеної інформації ясно чому Ганс Християн Андерсен не мав успіху у жінок - але і не прагнув до цього. Однак в 1840 році в Копенгагені він зустрів дівчину на ім'я Дженні Лінд.

20 вересня 1843 року його записав у своєму щоденнику "Я люблю!"

Він присвячував їй вірші і писав для неї казки. Вона ж зверталася до нього виключно "братик" або "дитя", хоча йому було 40, а їй - всього 26 років. У 1852 Лінд вийшла заміж за молодого піаніста Отто Гольшмідта. Вважається, що в старості Андерсен став ще більш екстравагантним: проводячи багато часу в публічних будинках, він не торкавсядо тамтешніх дівчат, а просто розмовляв з ними.
5.Найперша казка Ганса Християна Андерсена
Зовсім недавно в Данії була виявлена ​​невідома досі казка Андерсена під назвою "Сальна свічка". Рукопис був виявлений ​​серед паперів в архіві датського міста Оденсе місцевим істориком. Фахівці підтвердили справжність роботи, яка, можливо, була написана відомим казкарем ще в шкільні роки.
6. Переклад казок урізали
У радянській Росії зарубіжних авторів часто випускали в скороченому і переробленому вигляді. Казки Андерсена спіткала та ж доля, вони публікувалися в переказі, і замість товстих зборів його творів і казок друкувалися тонкі збірники. Твори всесвітньо відомого казкаря виходили у виконанні радянських перекладачів, які змушені були будь-яка згадка про Бога, цитати з Біблії, роздуми на релігійні теми або пом'якшувати, або прибирати.

Вважається, що у Андерсена взагалі немає нерелігійних речей, просто десь це помітно неозброєним оком, а в деяких казках релігійний підтекст прихований. Наприклад, в радянському перекладі однієї його казки є фраза: "Все було в цьому будинку: і достаток, і чванливі панове, але не було в будинку господаря". Хоча в оригіналі стоїть: "але не було в домі Господа". А взяти "Снігову королеву", - говорить Ніна Федорова, відомий перекладач з німецької та скандинавських мов, - чи знаєте ви, що Герда, коли їй страшно, молилася і читала псалми, про що, звичайно, радянський читач і не підозрював".
7.Автограф Пушкіна
Андерсен був власником автографа Олександра Сергійовича Пушкіна. Відомо, що, будучи молодшим сучасником великого російського поета, Андерсен дуже просив добути для нього пушкінський автограф, який і був йому доставлений. Андерсен дбайливо зберігав підписану поетом "Елегію" 1816 року до кінця життя, а тепер вона знаходиться в колекції Датської Королівської бібліотеки.
8.Андерсенград
У 1980 році недалеко від Санкт-Петербурга, в місті Сосновий Бір, відкрили дитячий ігровий комплекс Андерсенград. Відкриття було приурочено до 175-річчя знаменитого казкаря. На території дитячого містечка, стилізованого під середньовічну західноєвропейську архітектуру, розташувалися різні будови, які відносяться до казок Андерсена. По всьому місту проходить траса дитячої автодороги. У 2008 році в містечку встановили пам'ятник Русалоньку, а в 2010 році - олов'яних солдатиків.
9.День дитячої книги
Щороку 2 квітня, в день народження письменника, в усьому світі святкується Міжнародний день дитячої книги. З 1956 року Міжнародною радою з дитячої книги (IBBY) присуджується Золота медаль Ганса Християна Андерсена - вища міжнародна нагорода в сучасній літературі. Цією медаллю нагороджуються письменники, а з 1966 року - художники, за внесок в дитячу літературу.
10.Одінокій пам'ятник
Пам'ятник Андерсену поставили ще за його життя, він сам затвердив проект архітектора Огюста Сабьо. Відповідно до початкового проекту, він сидів у кріслі, оточений дітьми, і це обурило Андерсена. "Я і слова не міг би сказати в такій атмосфері", - сказав він. Тепер на площі в Копенгагені, названій на його честь, стоїть пам'ятник: казкар в кріслі з книжкою в руці - і на самоті.

Як повідомляв портал "Знай.uа", ми зібрали маловідомі факти з життя видатного німецького письменника "втраченого покоління" Еріха Марії Ремарка.

# data[].attributes.attachment_link.title
У це складно повірити: 10 фактів з життя Ганса Крістіана Андерсена

# data[].attributes.attachment_link.description
Ганс Християн Андерсен неперевершений казкар всіх віків і народів. Але в той же час його характер був вельми кепський. Ми зібрали найцікавіші моменти з життя письменника. 1.Детство Ганса 2 квітня 1805 року в маленькому містечку Оденсе, розташованому на одному з датських острівців - Фіонсе, народився Ганс Християн Андерсен.