# data[].attributes.headline
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדע

# data[].attributes.body
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדעתי היא עשויה לעניין אותך.

נטלי פראטו: שלוש דרכים למדוד את יכולת ההסתגלות שלכם - וכיצד לשפר אותה
https://go.ted.com/CPZK

למידע נוסף על צפייה בהרצאות TED בכל הפלטפורמות המועדפות: https://www.ted.com/about/programs-initiatives/ted-talks/ways-to-get-ted-talks

# data[].attributes.headline
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדע

# data[].attributes.body
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדעתי היא עשויה לעניין אותך.

נטלי פראטו: שלוש דרכים למדוד את יכולת ההסתגלות שלכם - וכיצד לשפר אותה
https://go.ted.com/CPZK

למידע נוסף על צפייה בהרצאות TED בכל הפלטפורמות המועדפות: https://www.ted.com/about/programs-initiatives/ted-talks/ways-to-get-ted-talks

# data[].attributes.body
https://www.yadvashem.org/he/articles/interviews/orna-katz-atar.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אביה סלומון-חובב, לירז לחמנוביץ משרד החינוך מטמיע בשנים האחרונות את רפורמת הלמידה המשמעותית, במקצועות שונים, ביניהם גם בהיסטוריה. נפגשנו עם המפמר"ית להיסטוריה, ד"ר אורנה כץ-אתר, לשמוע ממנה על הרציונל המרכזי העומד מאחורי רעיון למידה משמעותית ועל דרכי החלתו בפועל במסגרת לימודי השואה בתיכונים. מהי למידה משמעותית?
ד"ר אורנה כץ-אתר

למידה משמעותית היא למידה המותירה חותם, מעוררת חשיבה ומפתחת את הלומד. לעיתים היא מערערת את עולמו ולעיתים מעצבת אותו. בנוסף למידה משמעותית חייבת להיות למידה פעילה. הגדרות אלו מבוססות על מחקרים שנעשו בתחום ההוראה שהראו כי ככל שתלמיד פעיל יותר במהלך תהליך הלמידה, כך הלמידה הופכת למשמעותית יותר עבורו והחומר נטמע ומעובד. ככל שחושים רבים יותר משתתפים בתהליך הלמידה, כך יופנמו הנושאים בהם עוסק הלומד לאורך זמן.

למידה פעילה יכולה לבוא לידי ביטוי בצורות שונות ומגוונות - החל משמיעת הרצאה שבה המרצה יעורר שאלות וסקרנות ברמה כזו שהשומע הופך ללומד מאד פעיל, החושב על הדברים ובודק אותם מול תפיסותיו הקודמות, וכלה בלמידה פעילה אקטיבית המבוססת פרויקטים (PBL), כאשר בסופו של תהליך הלמידה, התלמיד מפיק תוצר לטובת החברה בה הוא חי. כאשר מורה עומד ומכתיב את החומר לתלמיד, התלמיד פאסיבי ולא פעיל. הוא עושה שיעור בכתיבה תמה, עבודה טכנית. אך מנגד, כאשר תלמיד רואה סרט, מנתח יצירה מוזיקלית או ספרותית או מלמד אחרים, הלמידה היא אקטיבית ומעוררת. ישנן מגוון אפשרויות, כאשר מטרת העל היא להגיע למצב בו הלומד פעיל בתהליך.

ברצוני לתת דוגמאות ללמידה מבוססת פרויקטים -
מהי חשיבותו של המורה בתהליך שכזה?
בי"ס 'שבח מופת' בת"א חבר לבי"ס 'און', בי"ס לחינוך מיוחד, ליצירת פרויקט מדהים שעסק בחקר העבר הנאצי של הטמפלרים שהתיישבו בשרונה. בסופו של תהליך הלמידה הם יצרו ברקודים אותם ניתן לסרוק בטלפון ולהוציא מידע על הטמפלרים תוך כדי סיור במתחם. פרויקט זה אומץ לאחר מכן על ידי עריית ת"א. במקומות אחרים נערך מיזם תיעוד של ניצולי שואה בישובים מסוימים. מיזמים אלו אומצו על ידי הרשויות בכל ישוב. בשני המקרים מדובר על למידה היוצאת אל מחוץ המסגרת הכיתתית, אל החברה.
איך באה לידי ביטוי רפורמת 30 אחוז למידה משמעותית במקצוע ההיסטוריה? כיצד בחרתם אילו נושאים ילמדו במסגרת זו?
למורה יש חשיבות מאד גדולה בכל תהליך הלמידה וההוראה בכלל. מורה טוב יכול לקחת תכנית לימודים דלה ומשעממת ולעשות ממנה מטעמים. מורה גרוע, ייקח תכנית לימודים מדהימה ומרתקת ויהפוך אותה למשהו משמים. מורה עם ידע רחב וסקרנות, יעביר זאת לתלמידים ולא יתמקד רק בנישה הקטנה של תחום הידע שלו. וכל הדברים האמורים מאד רלוונטיים דווקא למקצוע ההיסטוריה. קשה מאד ולעיתים בלתי אפשרי להסביר תופעות היסטוריות בלי ידע כללי רחב. המורה חייב לקשר את נושאי הלימוד לעולם מסביב. כך לדוגמא, אי אפשר להסביר את הקשיים של העולים לארץ בעליות הראשונות אם התלמיד לא יבין מה זה אומר לגדל עץ. אם אתה חושב שלגדל עץ זה לתקוע אותו באדמה וללכת, לא ניתן באמת להבין מה קרה להם שם. ללא זה אי אפשר להבין את המצוקה של העולים הללו, את הקושי שבהסתגלות לתנאי האקלים והאדמה. אי אפשר להסביר את המשבר הכלכלי בארצות הברית אם אין למורה מושגי יסוד בכלכלה. אי אפשר להסביר את כל עניין המרידות בתקופת השואה אם אין ידע בסיסי בפסיכולוגיה של האדם. לכן, מורה שכל הזמן לומד ומרחיב את הידיעות שלו ותופס את התפקיד שלו כאחראי לעורר את הסקרנות והרצון ללמוד אצל תלמידיו, עושה את העבודה שלו על הצד הטוב ביותר. לכן הוא החוליה הכי חשובה בתוך מערכת החינוך. אנחנו נוטים בדרך כלל להעמיד את התלמיד במרכז; בעיני זו טעות - המורה צריך לעמוד במרכז. מערכת החינוך צריכה להשקיע במורה כי הפירות שלו יועברו למאות אנשים בכל שנה. השקעה בהכשרת המורה מכפילה ומשלשת עצמה, בכל שנה.

למעשה מדובר בגזירת 30 אחוזים מתוך תכנית הלימודים המלאה. במסגרת ה - 30 אחוז הללו אנו מאפשרים לבתי הספר לבנות את התכנית הלימודים הייחודית שלהם, כל ביס לפי השקפתו, מאפשרים להם להחליט איך תתבצע הוראת הנושאים הנכללים בתוך אותם 30 אחוז ובהמשך גם באיזו דרך להעריך את מידת הלמידה של התלמידים בנושאים אלו. זוהי חלק מרפורמה שהונהגה לפני שנתיים וכל תחום דעת התבקש לקבל ההחלטה מה ייכנס בתוך ה - 30 אחוז. בתחום ההיסטוריה, חיפשנו נושא שהכי מתאים להורות אותו בצורה כזו. בסופו של דבר הוחלט להכניס לתוך ה - 30 אחוז את החטיבה של מלחמת העולם השנייה הטוטליטריזם והשואה. השיקולים לבחירה זו היו רבים - ראשית, זוהי חטיבה גדולה מאד, שממילא המורים לא הצליחו להקיף את כל כמות החומר שנכלל בה - לתכנית הלימודים בנושא השואה יש 41 תתי סעיפים ובכל שנה בחרתי 13 סעיפים מתוכם, אותם לימדו המורים בכיתות, בשל קוצר זמן. בנוסף מדובר בנושא שיש בו כל כך הרבה היבטים ערכיים וכל כך הרבה נושאים שבצורת הלמידה הקודמת לא היה זמן לגעת בהם, למשל השואה במערב אירופה, השואה בצפון אפריקה ועוד. הייתי מקבלת במהלך השנים המון פניות מבתי ספר - למה לא מלמדים קרבות מלחמת עולם שניה? למה לא נכנסים לעומק של היבטים הומניסטים כללים? בגלל מחסור בשעות יצא שהמורים התכנסו לדברים הכי בסיסיים שיש - גטאות, אידיאולוגיה נאצית, פיתרון סופי. לפעמים אפילו לא היה זמן ללמד את נושא הפרטיזנים או יהודים מצילים יהודים. היום יש אפשרות לבתי הספר לבחור באיזה נושא חשוב לו להתמקד. בתהליך זה היו שותפים אנשים רבים, כולל אנשים מיד ושם שנתנו את ברכת הדרך.

לצורך כך, בנינו עבור בתי הספר מסמך, לפיו כל בית ספר בוחר לעצמו אילו נושאים הוא ילמד באותה שנה. קודם כל, כל בית ספר היה צריך לבחור לעצמו יסוד מארגן להוראת נושאי המלחמה והשואה. כלומר ערך מסוים שחשוב לו להעביר לתלמידים בנושא כל בית ספר בחר לעצמו נושא גג אחר - שמירה על צלם אנוש, מגדר, נשים בגטאות, נשים בתהליך ההשמדה, התנגדות פיזית, התנגדות רוחנית, האוכלוסייה מסביב, סולידריות, חסידי אומות עולם ועוד. כל נושא כזה טומן בחובו המון דילמות ערכיות. לאחר מכן, התבקשו הצוותים בבית הספר לבחור שישה נושאי העמקה בהם יתמקדו במהלך השנה. בהמשך בחרו המורים את סוגי החומרים איתם הם רוצים לעובד ולבסוף, נבחרה גם דרך הערכת התלמידים, שעליה נדבר בהרחבה עוד מעט. הבחירה והנימוקים לכל נושא שנבחר היו מלווים בדיונים מעמיקים, שחידדו אצל כל בית ספר את הנושאים החשובים לו ביותר.
אז אילו דרכי הערכה חלופית קיימים במסגרת הלמידה המשמעותית?
כמובן שמעבר ללימוד אותם נושאי ההעמקה, המורים חייבים ללמד את החומרים ההיסטוריים הבסיסיים. ללא המבואות ההיסטוריים ובניית הבסיס, לא ניתן לצלול אל תוך הלמידה הפעילה.

אנחנו הצענו למורים ארבע אפשרויות -

תהליכי חקר - במסגרת זו המורה ילמד את התלמידים מיומנויות החקר והכתיבה המחקרית. התוצאה הסופית תהיה פרק אחד מתוך העבודה. במסגרת זו הם רוכשים כלים כגון איך לחפש מידע, איך לחפש חומרים ברשת או בספריה, איך למיין חומר, מה עיקר ומה טפל, איך מזקקים רעיון מרכזי מתוך טקסט, מהם כללי ציטוט, איך מעמתים שני מקורות, איך מציינים מראה מקום, ואפילו איך משתמשים בוורד. ברגע שהתלמיד יוצא עם כל המיומנויות הללו, יש ברשותו ארגז כלים עצום, גם אם בסופו של דבר הוא יצר רק פרק אחד.

תלקיט - תיק מלווה למידה, המאגד בתוכו שלוש מטלות הניתנות לאורך השנה, ומהווה אופציה מאד מומלצת על ידינו. התלמידים מגישים את המטלות בהתאם להוראות המורה, ישנו תהליך של תיקון ולמידה ובסופו של דבר מתהווה תיק עבודות. דוגמאות למטלות יכולות להיות הוצאת רעיון מרכזי ממאמר קצר; השוואת שני מאמרים, שתי עמדות שונות, לגבי אירוע מסוים; חקר אירוע ועוד. כמובן שעל המורה ללמד את התלמידים כיצד יש לגשת למאמר, כיצד לנתח אותו וכו'. בסופו של דבר העבודות המוגשות למורה הן בטווח של חצי עמוד עד שני עמודים, מה שמוריד מהעומס של בדיקת עבודות ארוכות כמו שהיה נהוג במקומות שונים. היה חשוב לנו להבהיר למורים שאפשר להגיע לתוצאות חשובות מאד מבחינת הקניית מיומנויות ולמידה היסטורית מבלי לדרוש עבודה של שמונים עמודים, שבדיקתן אורכת זמן רב מאד ואז המורה לא יכול לעמוד בעומס.

המטלות בתקליט סובבות סביב הנושאים שבית הספר בחר להתמקד בהם. לדוגמא אם הוא בחר להעמיק האידיאולוגיה הנאצית וגם בסדר החדש והוא נותן לתלמידים לבדוק איך האידיאולוגיה הנאצית באה לידי ביטוי בסדר החדש. כך שבסופו של דבר, התלמיד יקיף כמה תחומים. ושוב, כמובן שלצורך כך התלמיד חייב ללמוד את מבואות הידע ההיסטורי. בלי ידע, זה לא ילך.

PBL - Project Based Learning. למידה מבוססת פרויקטים, בסופה, כפי שהסברתי בהתחלה, התלמיד יוצר פרויקט בעל תרומה חברתית - קהילתית כל שהיא.

בחינה - היתה זו דרישה של ארגון המורים, להשאיר גם את האופציה הזו, כאחת הדרכים להערכה. ההמלצה שלנו למורים הרוצים להשתמש באפשרות זו היא לעשות אותה אחרת, ולא במודל הרגיל של שאלות מבחינת הבגרות. כלומר לשלב בבחינה קטעי סרטים, בחינה המתנהלת בספריה או עם חומר פתוח, כך שהתלמיד רוכש ידע תוך כדי הבחינה ועוד. וכמובן יש בתי ספר שנשארו עם הבחינות הרגילות. דרך אגב, ישנם מורים המתנגדים אידיאולוגית לשיטת לימוד שכזו. לדעתם צריך להקנות לתלמידים את הידע הבסיסי, בהרבה מאד נושאים. אחר כך, אם התלמיד ירצה להעמיק, הוא יעשה זאת. בשביל מורים האלו, אפשרנו להמשיך וללמד את נושא השואה כרגיל ולהעריך את התלמידים באמצעות בחינה רגילה.
כיצד סייעתם להם להוציא לפועל את התכנית?
כל בית ספר בוחר לו סוג של הערכה חלופית, כאשר בתוכן גלומות אין ספור אפשרויות למטלות, שעד כה לא ניתן היה לעשות במסגרת תהליך הלמידה - ניתוח סרט, השוואה בין מציאות היסטורית לסרטים עלילתיים, ניתוח סיפורת, ניתוח ספרי פילוסופיה ועוד.

קודם כל נעזרנו במורים שהפעילו תכנית דומה בשבע שנים האחרונות, כוונתי לתכנית סחל"ב = סקרנות, חשיבה, למידה בהנאה. תכנית מצליחה זו היתה בעצם פיילוט בכ - 30 בתי ספר, שבהם כבר לימדו 30 אחוז מהתכנית בהיסטוריה, כלומר את החטיבה על השואה, בהערכה חלופית. הם הרכיבו עבורנו את צוותי החשיבה לצורך הרפורמה, לפני שהפצנו אותה בקרב בתי הספר ברחבי הארץ. לאור ניסיונם הם יכלו לציין מהם הדברים המוצלחים, היכן הכשלים, על מה כדאי לשים דגש, מה לדרוש לצורך הערכה חלופית ועוד. בהמשך היו אלה אותם מורים מתכנית סחלב שהדריכו את שאר המורים כיצד לנהל את התכנית בבתי הספר. כיום דרך אגב, בתי הספר השייכים לתכנית סחל"ב עושים כעת 60 אחוז מהתכנית לימודים בהיסטוריה כהערכה חלופית ובשנת הלימודים הקרובה, הם יבחנו על ארבעים האחוזים הנותרים בבחינת בגרות ייחודית עם חומר פתוח.
כיצד הגיבו המורים לשינוי?
בנוסף, יצרנו עבור המורים ציר זמן מקוון אינטראקטיבי, המתמקד בחמישה מוקדים כרונולוגיים. צירפנו מגוון סוגי חומרים סביב כל מוקד שכזה, סרטונים, מקורות ארכיון, תמונות ועוד, אבל בעצם כל מורה יכול להוסיף אילו חומרים שהוא רוצה ומתחבר אליהם. במקביל קיימנו ימי עיון מיוחדים עבור המורים, בהם פרשנו בפניהם את האפשרויות להערכה חלופית במסגרת זו.

בהתחלה, כמו בכל שינוי הנמצא בתחילת דרכו, הדבר עורר אנטיגוניזם ותחושת בלבול אצל חלק מהמורים. התכנית הזו בעצם דורשת מהמורים ללמד בצורה סינכרונית, אחרת ממה שהיו רגילים עד כה. כלומר מדובר על יציאה מאזור הנוחות שלהם. חשוב גם לזכור שהרפורמה שינתה דברים נוספים כגון איחוד שתי בחינות הבגרות לכלל בחינה אחת, בסוף יא', מה שהוסיף להתנגדות אליה שכן כעת, הלימוד הפך לדו שנתי ונוצר חשש שתלמידים ישכחו את החומר שלמדו בשנה הקודמת. גם צמצום שעות ההוראה בהיסטוריה הוסיף להתמרמרות והטענה היתה שיש ללמד כמות גדולה של חומר בפחות זמן.
והתלמידים? כיצד הם הגיבו?
לקח למורים זמן להטמיע את השינוי והלכנו לקראת המורים בתחומים רבים. כעת, שהמורים יודעים כיצד להיערך בתחילת כל שנה, אני חושבת שהרפורמה מוכיחה את עצמה. בסוף כל שנה אנו מעבירים משובים בין המורים והתגובות מאד מעודדות. המורים מדווחים על חיבור רגשי של התלמידים לנושא, על לקיחת אחריות של התלמידים ועל הפנמת מיומנויות שנלמדו. במקביל אנו פועלים לשנות את בחינת הבגרות גם בשאר הנושאים, כלומר ב - 70 אחוז הנותרים של החומר. כעת בבגרות ניתן למצוא שאלות חשיבה, שאלות הבעת עמדה ועוד בסגנון.
יש משהו שאת רוצה לומר לסיכום?
בשנה הראשונה היו תלמידים שהתלוננו על כך שהעומס גדול יותר, מכיוון שהרפורמה היתה בכל המקצועות; שבמקום מורה שמכתיב חומר והם צריכים רק ללמוד לקראת מבחן בסוף השנה, כעת הם צריכים להגיש מטלות לאורך השנה; שצריך להתארגן אחרת מבחינת חלוקת זמן והתארגנות וללמוד מיומנויות שונות. כלומר, מעבר ללימוד החומר עצמו, התלמידים נדרשו גם ללמוד ניהול זמן ומטלות והרגלי למידה. אך בהמשך ניתן לראות כי התגובות במשובי התלמידים מצוינות. רוב התלמידים חשים כי באמצעות סגנון למידה והערכה כזה, הם יכולים לבטא את עצמם בצורה טובה יותר ולהיות מעורבים יותר.

אני חושבת שהמורים צריכים לשחרר קצת. לשחרר מהבחינה של להבין שלא ניתן יהיה ללמד את הילדים הכל. צריך לשנות את החשיבה ולהבין שלמידה פעילה לוקחת יותר זמן. זה מחייב ויתור על נושאים מסוימים, אם רוצים לעשות למידת עומק משמעותית, ניתוח מקורות וחיפוש חומר עצמאי. לעיתים הדבר קשה למורים, דווקא בנושא הזה, כי הם מחויבים לו. מצד שני, עכשיו אפשר לעסוק בנושאים שקודם לא ניתן היה מפאת קוצר זמן וניסיון להספיק את כל החומר עד לבגרות.

לדעתי זהו תהליך מהפכני, התלוי מאד הן במורה והן באווירה בבית הספר. תהליך שכזה יגרום לדעתי חיבור אמיתי של התלמידים לנושא.

# data[].attributes.attachment_link.title
ראיון עם ד"ר אורנה כץ-אתר, המפמ"רית להיסטוריה

# data[].attributes.attachment_link.description
יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, מופקד על תיעוד תולדותיו של העם היהודי בתקופת השואה, הנצחת סיפור חייהם וזכרם של כל אחד מששת מיליוני הנספים והנחלת מורשת השואה לדורות הבאים באמצעות הארכיונים, הספרייה, בית הספר המרכזי להוראת השואה, המכון הבין-לאומי לחקר השואה והמוזיאונים ועל ידי הכרה בחסידי אומות העולם.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
פיקסל פרפקט מגזין | בלוג עיצוב UI/UX ויזמות - המוביל בישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
במאמר זה אשתף על התהליך של יצירת אינפוגרפיקה בעברית - איך מתחילים, טיפים שימושיים כדי לגשת למשימה מסוג זה בצורה חלקה, אסקור את התהליך עצמו ולבסוף (לקינוח) אסיים עם השראות מגניבות.

שמי עדי, אני מעצבת בסטודיו richkid ולאחרונה הוטלה עלי משימה- יצירת אינפוגרפיקה.
בפוסט זה אשתף אתכם במסקנות, בתהליך, בטיפים והשראה בתקווה שזה יעזור לאלו מכם אשר חושבים ליצור גם אחת.

הבריף

יצירת אינפוגרפיקה פירסומית עבור סטודיו העיצוב richkid.
על פי דרישות המדיום (והבוס) על האינפוגרפיקה להיות תמציתית וליצור גירוי אצל קהל היעד שימשיך להתעניין בסטודיו.

לפני שמתחילים...

1. קהל יעד

כמו בכל עיצוב שאנו יוצרים, צריך להבין מיהו קהל היעד שלנו.
האם אלו אנשים מעולם העיצוב? אינטראקטיב? אולי אינם קשורים לתחום אלא "עוברי אורח"? האם אלו גברים או נשים? האם יש רלוונטיות למגדר במקרה הזה? מה גילאי היעד? וכו'.

>> במקרה של richkid רצינו לפנות לקהל המעצבים, בעיקר בעלי סטודיו למיניהם, העוסקים בתחום הפרינט וגם בתחומי האינטראקטיב והאינטרנט.לקוחות פרטיים נלקחו בחשבון אך בצורה מועטה יותר. מבחינה מגדרית, פנינו לנשים וגברים כאחד.

2. מסר

מה אנו מנסים לומר?
ניסיתי להתמקד בשלושה מסרים בלבד ולא יותר וממליצה את זה בחום גם לכם.
אינפוגרפיקה עשוייה להיות ארוכה (פיסית). לרוב מלאה באלמנטים ויזואליים וטקסטים. אנו לא רוצים לעייף את הקוראים / צופים בריבוי מסרים. זה יכול ליצור איבוד עניין וסביר שאינם יגללו/יקראו עד הסוף וחבל. הרי משקיעים בזה כל כך הרבה...
אם אתם מתכננים אינפוגרפיקה עבת כרס וארוכה, השתמשו בזה כדי לחזק מסרים קיימים ולא בניסיון למלא חלל בעוד ועוד תוכן.

>> במקרה שלנו : תצוגת יכולות - הדגשת צורך - הבנה של מי הוא סטודיו richkid

איך מתחילים?

לפעמים לתמצת זה קשה.
כדי להקל על אלו שלא נולדו עם כישרון התמצות (ואני ביניהם) אשתף בדרך שעזרה לי לאורך כל התהליך.
אני מאמינה שלכל אינפוגרפיקה צריכים להיות התחלה, אמצע וסוף. ישנם ודאי את אלו שיחלקו ויאמרו שאין צורך במבנה מאוד מסודר שכזה, אך אני מאמינה שהוא חשוב.
מדוע?
כמעצבים אנו תמיד צריכים לשים את המשתמש (במקרה זה צופה/קורא) לפנינו. חובתנו היא להקל עליהם כמה שיותר ולהימנע מיצירת עומס נושאי.

יותר קל לנו לעכל נרטיב, תהליך, המשכיות. ולכן מבנה בעל התחלה , אמצע וסוף, הוא חשוב.
1. סיפור
מהי הדרך הטובה ביותר ליצירת נרטיב אם לא סיפור. המציאו וכתבו סיפור. סיפור אמיתי, המדבר על הנושאים בהם אתם רוצים לגעת.
סיפור עוזר ביצירת שלד לאינפוגרפיקה וכמו כן מלווה אותנו לאורך התהליך. אך אל תטעו, אינכם הולכים להשתמש בכל הסיפור ויותר מכך סביר שתשתמשו רק בחלק קטן ממנו.

לאחר שכתבתם סיפור, סמנו משפטי מפתח. נסו לזהות אילו מהמשפטים יהיו לכם קלים יותר לתרגם ויזואלית.
כשאתם בוחרים את משפטי המפתח מהסיפור, אל תשכחו להצליב אותם אל מול המסרים שאתם רוצים להעביר. מה שנחמד בתהליך מסוג זה, שכנראה החלקים שתבחרו מהסיפור כבר מסודרים בצורה כרונולוגית ותדעו כבר בשלב זה היכן למקם כל חלק בתוך האינפוגרפיקה.

כלל חשוב - אתם ודאי מכירים את המשפט המוכר למעצבים, "אל תתאהב בעיצוב שלך" כך גם לגבי הסיפור שאתם כותבים. אל תתאהבו בסיפור שלכם! ברוב המקרים אינכם יכולים להכיל את כולו באינפוגרפיקה אחת. כנראה שתצטרכו לוותר על הרבה מחלקי הסיפור, גם כאלו שאתם ממש אוהבים.

2. דילול
איך תיפטרו מחלקי הסיפור שלכם שאתם ממש אוהבים בלי להרגיש רע? שימו מולכם תמיד את המסרים שאתם מעוניינים להעביר. אם חלקים בסיפור שלכם אינם מתיישבים עם מסרים אלו, אתם בהחלט יכולים לוותר עליהם.
זכרו תמיד מהי המטרה.
מדוע כתבתם סיפור?
האינפוגרפיקה צריכה להיות פשוטה, בהירה ורלוונטית.

3. עובדות ונתונים
כעת צריך להחליט, אם אנו מעוניינים להציג עובדות ונתונים על מנת לחזק ולגבות את סיפורנו. ברוב האינפוגרפיקות היום ישנם נתונים עובדתיים.
אם החלטתם שכן, ורצוי שכן- נתונים עובדתיים יוצרים אמינות ו"אובייקטיביות". הם גורמים לצופה להרגיש ביטחון. זה יכול לעזור לו לרצות ולהמשיך לגלול הלאה. אך אל תגזימו! יותר מידי נתונים עלולים לבלבל וליצור קיטוע ברצף הסיפור. איפה מוצאים נתונים

>> במקרה שלי, חיפשתי במרכזי סקרים למיניהם כמו TNS טלסקר, בעיתונות, אגודות ואיגודים שונים, פרסומים ומאמרים כלכליים והלישכה המרכזית לסטטיסטיקה.

4. סטורי בורד
אחרי דילול הטקסטים מהסיפור, עלינו לקחת את המשפטים הנותרים ולנסות לתרגם אותם לסצנות ויזואליות אך סצנות מתומצתות.
כדאי שבשלב זה כמות נכבדה מאוד של טקסט תיהפך לויזאולית. מטרתו של הסטוריבורד היא לבדוק האם יצרנו רצף תקין לאורך האינפוגרפיקה טקסטואלי וגם ויזואלי.

5. וויר פריימס
ישנו צורך ביצירת וויר פריים כללי, אשר יתן לנו אומדן של אורך האינפוגרפיקה, של החלוקות הפנימיות של התוכן, ושיבוץ הסצנות מהסטוריבורד.

6. ביצוע
בשלב זה אני התחלתי בבחירת השפה הויזואלית. כמו במיתוג או אתר, גם כאן יש צורך בשמירה על אחידות השפה. כמובן שרצוי לבחור בשפה ויזואלית אשר תחזק את המסרים שלכם.

>> במקרה של richkid אנו מספרים על בית, משפחה. בחרתי בשפה שמעבירה חום, חומריות ותחושה פיזית. מעבר לכך, האלמנטים הויזואלים שבחרתי לייצג איתם את הסיפור מאויירים מעט, לא חדשניים. רציתי לייצר תחושה מעט נוסטלגית אך לא ישנה מידי.

7. צבעוניות וטקסטורה
בשלב זה עלינו לבחור את פלטת הצבעים שלנו.
רצוי לבחור מספר צבעים מועט אשר לא יצור "רעש" אלא אם כן זהו המסר... אם יש לכם צורך ביותר מחמישה גוונים - זה אומר שני דברים: האחד- שאתם לא באמת צריכים כל כך הרבה, והשני - אם אתם חשים בצורך בצבעים נוספים השתמשו בגוונים מאותה משפחה של אחד מהצבעים שכבר בחרתם קודם או אפילו השתמשו באותו הצבע רק החליפו לו טקסטורה. כבר כך יפתחו בפניכם אפשרויות גיוון רבות.

שימו לב שבזמן בחירת הצבעים תבחרו בכאלו שמחזקים את המותג, מוצר, מסר שלכם. חישבו האם יש צבעוניות מזוהה כבר עם אותו מותג?
אם קשה לכם במציאת צבעים הנה שני לינקים לאתרים שיעזרו לכם בבחירה:
kuler.adobe.com
colourlovers.com

>> במקרה שלנו, הטקסטורות שבחרתי הן מסיבה דומה לזאת של האלמנטים הויזואלים שהזכרתי קודם. בחרתי צבעים שמזוהים עם richkid שהם אדום, שחור ומעט לבן, ומהצד השני הוספתי צבעים שיחזקו וישתלבו עם הסיפור והמסרים שלנו.

באינפוגרפיקה מעצם ריבוי אלמנטים ויזואלים, הצופה יכול לעתים להתבלבל ולא להבין לאן עליו להמשיך.
איך נוביל אותו בדרך שאנו רוצים? ניתן לעשות זאת בכמה אמצעים.
האחד- יצירת אלמנטים ויזואלים בעלי כיוון שחורגים מן המסגרות שיצרנו וגורמים לעין להמשיך אחריהם עד למקום הבא שאליו נרצה שיגיעו. (אלמנטים אלו יכולים להיות מאוד קטנים ומינימליים אך אם מחשבים את מיקומם היטב, ועושים אותם בצורה הנכונה הם יכולים להשפיע על דרכו של הקורא במידה רבה.)
דרך נוספת היא כמובן יצירת תוכן ברור ונהיר, בעל סדר כרונולוגי. והדרך האחרונה היא על ידי צבעוניות בולטת המושכת את העין, במקרה זה, שימו לב שלא ימשכו לזה מיד ואז ידלגו על שאר הדברים- יש להשתמש בדרך זאת בזהירות רבה...

>> במקרים המוצגים מטה, השתמשתי בדרך של יצירת אלמנטים.
בדוגמה מספר 1: השתמשתי בקו שחור- הצבע והתנועה של הקו מושכים את העין כלפי מטה, ושמאלה - עם כיוון הקו.
בדוגמא מספר 2: היד ורגל -אלו אלמנטים מרמזים, תשומת הלב אליהם נמשכת גם מעצם החריגה הפיזית מה"ריבוע שלהם" וגם מעצם זה שבמקום שבו הם נמצאים אין אלמנטים נוספים, יש מספיק חלל מסביבם שימשוך אליהם את העין. הם אינם כה חד משמעיים כמו הקו השחור בדוגמא הקודמת. מכאן אתם יכולים להסיק גם על חשיבות סדר הקריאה, בכל איזור תוכן. למשל, בחלק שבו ישנו הקו השחור- חשוב היה לי מאוד שיגיעו לטקסט באיזור השמאלי. לעומת זאת כנראה שבאיזור היד והרגל בדוגמה השניה הצורך בקריאה אנליטית פחות חושב.

9. הצגת נתונים ועובדות
ישנם מספר כללים שחשוב לזכור כשיוצרים דיאגרמה ודומיה.
א. בזמן תהליך יצירת דיאגרמה, עוגה וכו', חישבו על הצופים בה. דמיינו כמה דיאגרמות כבר ראו בעבר? נסו לשנות, לשבור את המוכר ולמצוא דרך חדשה להציג את המידע, אל תיכנעו למוכר והבטוח אלא אם הוא באמת הדרך המתאימה ביותר להציג את מה שרציתם (תמיד יש דרך טובה יותר...)

ב. נסו לשלב את הדיאגרמות בשפה הויזואלית שיצרתם לכל האינפוגרפיקה. הפכו אותה לחלק אינטגרלי מהסיפור והעולם התוכני. חלק מהשלם ולא סתם דיאגרמה שמציגה מידע יבש.

ג. השתמשו באינטואיציה. לדוגמה נתון שמציג כמות גדולה או מספר גבוה צריך לקבל חשיבות ויזואלית ביחס לנתונים המציגים מספר נמוך. אז אם אתם מציגים שני עיגולים, הפכו עיגול אחד לשמן וגדול- ובו תציגו את המספר הגדול והשני קטן ורזה (כמובן על פי הנתונים שמצאתם).
זה יעזור ויקל בפירוש ותרגום הדיאגרמה על ידי הצופה.
דוגמאות לתצוגת מידע מתוך האינפוגרפיקה של richkid
10. הרוח במפרשים.
נסו לא לוותר לעצמכם, ולא להתעייף באמצע הדרך. ההתחלה חדורת מוטיבציה ולעתים הכוח נגמר בדרך. רואים את זה. שמרו על עקביות לאורך כל האינפוגרפיקה. נכון שהתהליך יכול לעייף, אך בסוף אתם יוצרים מוצר. מוצר אחד, שנמדד כולו ולא חלקים ממנו. אל תיצרו ציפייה בהתחלה ותאכזבו בסוף.

11. התוצאה הסופית (-:

הלינק לאינפוגרפיקה זו http://www.richkid.co.il/us/infographic/richkidstory

[sep]
זהו אתם מוכנים להתחיל! בהצלחה!
לקינוח - כמה אינפוגרפיקות להשראה

כל ההשראות בפוסט הזה שאולות מאתר http://visual.ly/ אתר נהדר בכלל להשראות נוספות של אינפוגרפיקה וויזואליזציה של מידע

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
עדי זילברבוך

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אינפוגרפיקה בעברית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טיפים למעצבים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
טוטוריאלים והדרכות

# data[].attributes.attachment_link.title
המדריך המלא לעיצוב אינפוגרפיקה בעברית: איך מתחילים, טיפים ומקרה מבחן. | פיקסל פרפקט מגזין

# data[].attributes.attachment_link.description
במאמר זה אשתף על התהליך של יצירת אינפוגרפיקה בעברית - איך מתחילים, טיפים שימושיים כדי לגשת למשימה מסוג זה בצורה חלקה, אסקור את התהליך עצמו ולבסוף (לקינוח) אסיים עם השראות מגניבות.

# data[].attributes.body
https://www.edunow.org.il/edunow-media-story-257256?fbclid=IwAR1QMosWwXqQjKmVyVvVmsadMniUEsCVTaNSBhsRuhe_URM6kKedBd6ElMk

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מורה בתחילת דרך

# data[].attributes.attachment_link.title
סודות ההוראה: כך תלמדו את התלמידים ללמוד בעצמם | הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.description
המורה הוא כבר לא מרכז הכיתה. כך לימדתי את התלמידים שלי ללמד אחד את השני

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/or.hatora/videos/647995675628251/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Personality types

Understand others

In our free type descriptions you'll learn what really drives, inspires, and worries different personality types, helping you build more meaningful relationships.

# data[].attributes.attachment_link.title
Free personality test, type descriptions, relationship and career advice | 16Personalities

# data[].attributes.attachment_link.description
Personality types In our free type descriptions you'll learn what really drives, inspires, and worries different personality types, helping you build more meaningful relationships.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Marshmallow Test | Igniter Media | Church Video

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פעמים רבות נשאלת השאלה כיצד מורים נותנים ציונים לתלמידים: כיצד בונים מבחן כך שישקף את החומר הנלמד, איך בודקים את המבחן או מעריכים עבודות של התלמידים. אבל שאלה שלא נשאלת מספיק ככל הנראה, היא מדוע בכלל אנו בוחרים לתת ציונים. חוקר בשם אלפי כהן החליט לסקור את הספרות המחקרית ולבדוק מהי המוטיבציה של אנשי חינוך לתת ציונים לתלמידיהם.

במחקרו כהן מצא שרוב המאמרים לוקחים כמובן מאליו את הצורך בציונים. רוב המאמרים עוסקים בכיצד לתת ציונים ולא בלמה לעשות זאת. רוב החוקרים יוצאים מתוך התפיסה שציונים הם חשובים, שתלמידים כמו גם מורים צריכים להיות מעוניינים ומודאגים לגבי דירוג התלמידים לפי התפקוד שלהם במטלה. מאמר זה סוקר את ממצאיו של כהן לגבי הסיבות שבגללן הציונים הם כל כך מרכזיים בבית הספר.
אז למה אנחנו עוסקים בציונים?
1. על מנת למיין ולדרג
המוטיבציה הראשונה והמשמעותית ביותר של נתינת ציונים למטלות של התלמידים ולתפקודם בכיתה, היא פשוט דירוג של התלמידים ומיונם. הציונים הם ניסיון ליצירת מדרג אובייקטיבי כך שתלמידים והורים ידעו כיצד התלמיד מדורג ביחס לחבריו לכיתה או ביחס לידע ולמיומנויות שהוא היה אמור לרכוש. דירוג זה משמעותי במיוחד במעבר מבית הספר ללימודים גבוהים, שם תעודת הבגרות משחקת מרכיב גדול בקבלה ללימודים.

הבעיה היא שלעיתים קרובות הציונים אינם מדרג אובייקטיבי כלל. למעשה, מורים שונים נותנים ציונים די מגוונים לאותם מבחנים ועבודות, ואפילו אותם מורים נמצאו כי הם נותנים ציונים שונים לאותן עבודות ואף לאותם מבחנים - בזמנים שונים ולתלמידים שונים. זאת ועוד - גם אם נסכים שתעודת בגרות היא חשובה כ"כרטיס כניסה לחיים", ולכן חשוב לתת ציונים בתעודה זאת, לא בטוח שצריך לדבוק בשיטת הציונים, למיין ולדרג תלמידים לכל אורך 12 שנות הלימודים שלהם.

זאת ועוד - במידה ורוצים להבהיר לתלמידים ולהורים מה מצבו של תלמיד ומה עליו לעשות על מנת להתקדם, להשתפר ולרכוש עוד ידע ומיומנויות - ציון רק מעכב ומרחיק אותנו מהמטרה; חוקרים מצאו כי כאשר תלמידים מקבלים ציון - הם מתמקדים בו ולא בהערות ובהארות שקיבלו על המטלה. כאשר אין ציון, אלא רק משוב מילולי - תלמידים, כמו גם הוריהם, קוראים את המשוב ולומדים הרבה יותר ממנו, וכך התלמיד מתפתח בצורה טובה יותר.

2. בשביל לעורר מוטיבציה ללמידה
מורים רבים מאמינים כי ללא הרצון להשיג ציון טוב (או לפחות להימנע מציון גרוע) - תלמידים פשוט לא ילמדו, או ילמדו הרבה פחות. זוהי אמונה רווחת; הרי מי מאיתנו לא זקף את אוזניו והחל לרשום מיד כאשר המורה אמרה כי החומר שהיא מלמדת כעת יכלל במבחן?

אז זהו, שמסתבר כי ציונים דווקא גורמים לירידה בלמידת התלמידים; התלמידים שלכם אולי יזקפו את אוזניהם ויתרכזו ב-10 הדקות שמיד לאחר האמירה כי החומר יופיע במבחן, אבל הם יתעניינו הרבה פחות במה שתלמדו כבר באותו הרגע. בהמשך, כבר כרבע שעה לאחר המשפט הנצחי, הקשב של התלמידים ירד ויהיה נמוך משהיה לפני אמירת המשפט.

למעשה, יש לא מעט חוקרים שטוענים כי ציונים גורמים לתלמידים ללמוד משמעותית פחות. חוקרים אלו, הנמנים עם מיטב חוקרי המוטיבציה בעולם, טוענים כי ציונים מעודדים למידה בשל מוטיבציה חיצונית - כלומר עשייה למען פרס או עונש חיצוניים. מוטיבציה חיצונית יכולה לעבוד רק כל עוד יש מקל ו/או גזר, אבל ברגע שהם נעלמים - נעלמת גם המוטיבציה. כך - תלמיד שלומד רק על מנת שלא להיכשל, או רק על מנת לקבל 100 - עלול בהחלט להפסיק להתעניין בתחום התוכן בשניה שבה הוא סיים את המבחן (ועל כך מעידה האמרה הידועה: "אני את הבגרות שלי ב-X כבר סיימתי").

לעומת מוטיבציה חיצונית, עירור של מוטיבציה פנימית - כזאת הנובעת מתשוקה, הנאה ועניין - יגרום לתלמידים שלכם ללמוד לא רק בהווה, אלא גם בהמשך. אם תציתו בתלמידים מוטיבציה פנימית, הם ילמדו מתוך עניין והנאה ולכן ילמדו טוב הרבה יותר.

וכאן אנחנו מגיעים לחלק העצוב - מחקרים שונים ( סיכום של 128 מחקרים שונים) מראים כי כאשר מעודדים אנשים לעשות משהו באמצעות מוטיבציה חיצונית - המוטיבציה הפנימית שלהם קטנה. כלומר, תלמידים שמקבלים ציון בשיעור - אוטומטית פחות מתעניינים בנושא הלימוד. מחקרים שונים הראו כי ככל שתלמידים חושבים יותר על כמה הם יקבלו בעבודה או מבחן, וכן ככל שמורים והורים מבהירים להם כמה הציון במטלה חשוב - כך הרצון שלהם ללמוד יורד. בנוסף, באופן אירוני, רוב התלמידים גם מבצעים את המטלה פחות טוב במצב כזה ומקבלים ציונים נמוכים יותר ממה שהיו מקבלים אם היו לומדים מתוך הנאה וסקרנות.

3. על מנת לתת משוב
לא מעט מחקרים מתייחסים לכך שציונים מהווים משוב יעיל לתלמידים כמו גם למורים; כך המורה יודע האם התלמידים יודעים את המידע ורכשו את המיומנויות, האם המורה צריך לשפר דבר בהוראתו או לחזור על נושא מסוים, וכמובן כך התלמיד יודע האם הוא מבין או לא מבין את החומר. זוהי מוטיבציה מצוינת וחשובה מאין כמוה לפי רוב המחקרים. הבעיה היא, שציונים הם פשוט לא דרך טובה להגיע למטרה הזאת.

על מנת לגרום לתלמידים ללמוד ממטלה ולהבין היכן הם עומדים באמת - איפה הם חזקים ובעיקר היכן עליהם להשתפר - אלמנטים של פרס, עונש, דירוג, כישלון והצלחה צריכים להיות מינימליים ומידע מפורט אודות מצב הלמידה של התלמיד/ה צריך להיות מודגש ( למידע נוסף). ציון עושה בדיוק ההפך - הוא שם במרכז תשומת הלב את הכישלון או ההצלחה, את הדירוג של התלמיד לעומת חבריו, את הפרס או את העונש על למידתו, ומרחיק מהמחשבה ומהלב את המשוב.

ציון מספרי לא נותן כמעט כל מידע לתלמיד לגבי מה הוא עשה היטב והיכן עליו להשקיע מאמצים על מנת להשתפר. יתרה מזאת - גם אם כתבתם משוב מפורט, ברגע שיש ציון על העבודה או המבחן - תלמידים מתייחסים הרבה פחות למשוב שכתבתם.
דרישה או תמיכה?
לקראת סוף המאמר שלו מביא כהן שתי תפיסות מנוגדות ומעמת ביניהן - האם מטרתם של מורים היא לדרוש מהתלמידים להתפתח וללמוד, או לתמוך בהם כאשר הם עושים זאת? האם מערכת החינוך והמורים נועדו על מנת לקבוע מה כל תלמיד מסוגל לעשות ולדרוש ממנו זאת, או על מנת לנסות ולתמוך בתלמידים בצורה המותאמת אליהם, על מנת שילמדו ככל שיוכלו?

מודל הדרישה מתייחס לתלמידים כאל עובדי מפעל - עליהם לספק תפוקה מסויימת, בהתאם ליכולת שמעריכים שהם מסוגלים לה. כאשר תלמיד לא מצליח - זו אשמתו: הוא לא עבד מספיק קשה או פשוט לא מסוגל.

מודל התמיכה מנסה לתמוך, לעניין ולעורר את התלמידים ללמידה. לפי הגישה הזאת, הערכה מיועדת בעיקרה בשביל המורים והיא אחד הכלים החזקים ביותר שיש ברשותם. ההערכה עוזרת למורים להעריך את סוג התמיכה שתהיה מייטבית לתלמידים, ואז לבנות אותה ולהעניקה לתלמידיהם. ההערכה משמשת כמשוב להוראה - היא עוזרת להעריך ידע קודם של התלמידים, את העניין שהמורה הצית/ה בהם (או שהיה שם קודם), האם המורה הצליח/ה לסייע להם ללמוד את הדברים כראוי, והיכן וכיצד יש לסייע לתלמידים עוד. במודל התמיכה המחנך/ת משתמש/ת בהערכה על מנת לגרום להוראה להשתפר, ואחר כך צופה בתלמידים לומדים ומתפתחים כתוצאה מכך.

על מנת ללמוד דרכים נוספות להערכה מעצבת במקום שימוש בציונים - אתם מוזמנים להיכנס לכתבות הבאות במגזין: 13 נקודות בדרך להצמחת התלמידים בעזרת הערכה מעצבת; להוציא את המחברת המקומטת מהפח; איך תעבדו פחות ותאפשרו לתלמידים שלכם ללמוד יותר?
ואם אתם חייבים לתת ציונים
אומנם החוקרים ממליצים שלא לתת ציונים, אבל בכל זאת - הם מכירים בעובדה כי רבים מהמורים נאלצים לתת ציונים בכל מקרה. לכן הם מציעים בעיקר לגרום לתלמידים להבין שהציונים אינם העיקר ולהפחית מהבולטות שלהם כמה שניתן.

1. גם אם אתם מוכרחים לתת ציון בסוף השנה או המחצית - נסו להימנע ככל האפשר מנתינת ציונים על מטלות (מבחנים כמו גם עבודות). כתבו הערות מילוליות ברורות ומקיפות ככל האפשר. תלמידים שרגילים לקבל ציון עלולים למצוא עצמם מבולבלים מהשינוי ואף במתח לקראת התעודות והציון שיקבלו בהן. לכן כדאי לשוחח עם התלמידים בפרטיות (ולפעמים גם עם ההורים, שלעיתים קרובות מודאגים מאי קבלת הציונים של ילדיהם), ולהסביר להם פנים אל פנים את רכיבי הציון שהתלמיד/ה עומד/ת לקבל ומדוע התלמיד/ה מקבל/ת ציון זה. הסבירו להם מה הם עשו טוב ומה עליהם לשפר בהמשך. כדאי גם לשלב שיחות באמצע השנה שיבהירו לתלמידים ולהוריהם את מצב התלמיד/ה ללא כל קשר לציון - על מנת שידעו לאן כדאי לשאוף ומה לשמר.

2. לעולם אל תבחנו תלמידים עם ציון כאשר הם עדיין לומדים את הנושא. זהו החלק ההרסני ביותר לעניין ולהצלחה שלהם. אם אתם חייבים לתת ציון - בחנו ותנו ציון רק לאחר שהתלמידים סיימו לגמרי ללמוד את הנושא. זה כמובן לא אומר שלא כדאי להעריך את התלמידים בזמן הלמידה. חשוב מאוד להעריך אותם כמה שיותר, וללמוד מההערכה על אופן ההוראה שיתאים להם וכן לתת להם משוב לגבי למידתם. אבל המשוב צריך להיות כזה שאינו מדרג, אלא משוב שיתמוך בלמידתם - כך למשל ניתן לראות במערכת החינוך בפינלנד, כפי שתיאר אותה רועי ציקורל (שימו לב למשל לתרגול שפִּיה המורה עושה באמצעות kahoot שבו ההערכה הופכת למשחק).

3. לעולם אל תתנו ציונים על מנת ליצור דירוג מכוון - אין שום סיבה לנסות במכוון לדרג וליצור עקומה מתוקננת - האידיאל אמור להיות שכולם יצליחו במבחן ואל לנו לתת ציונים נמוכים לתלמידים רק כי יש יותר מדי שהצליחו. ציונים מכל סוג יוצרים מדרג מסוים, מעודדים תחרות, מפחיתים יצירתיות, שיתוף פעולה ועניין, אבל כאשר אתם מבהירים שרק מעטים יכולים להצליח - תלמידים רבים מוותרים מראש כי הם לא תופסים עצמם כמסוגלים להצליח בתחרות מול ה"חכמים של הכיתה". כהן מביא ציטוט ממאמר של מילטון וכותב כך בנושא זה: "העובדה שהציונים של תלמידים מתפלגים בצורה נורמלית אינה סימן להוראה טובה; זה סימן לכישלון: כישלון להגיע וללמד היטב, ללמד את כולם, להעריך היטב, ולהיות בעלי השפעה אמיתית על חיי האינטלקט של התלמידים שלכם"

4. תמיד הכניסו את המאמץ לתוך הציון עצמו. אל תתנו ציון נפרד למאמץ. ציון נמוך על מאמץ לא מעודד את התלמידים להתאמץ יותר - להפך - הוא מחליש את המוטיבציה שלהם. ובמקרה הפוך - תלמיד שקיבל ציון גבוה על מאמץ, אך ציון נמוך על ביצוע, יתרגם זאת כ"אני פשוט טיפש מדי כדי להצליח". עם זאת, העלאת ציון כללי לתלמיד שהתקשה והתאמץ במיוחד, יכולה בהחלט להפחית את הנזק שעושה הציון להערכה העצמית שלו ולרצון להתאמץ שוב. ולבסוף - זכרו תמיד שהשקעה ומאמץ של התלמידים יכולות בהחלט להיות קשורות להתלהבות שהם מגלים בנושא ולהאם הצלחתם לעניין אותם.

לסיכום חשוב לי להודות כי כמעט כולנו מסכימים היום שתעודת בגרות איכותית היא חשובה ביותר ולכן קשה לדמיין מצב בו תלמידים לעולם לא יעברו מבחנים. עם זאת, לדעתי כדאי לחשוב מדוע יש להכפיף תלמידים לבחינה ודירוג חוזרים ונשנים כבר מכיתה א', במשך 12 שנים; להעביר אותם מבחנים, בחנים ועבודות עם ציון שוב ושוב, כמעט בכל מקצוע, כאשר מזה כמה עשורים מתפרסמים מחקרים שמעידים כי הדבר פוגע בלמידתם.

# data[].attributes.attachment_link.title
ציונים במבחן - למה בכלל צריך אותם?

# data[].attributes.attachment_link.description
פעמים רבות נשאלת השאלה כיצד מורים נותנים ציונים לתלמידים: כיצד בונים מבחן כך שישקף את החומר הנלמד, איך בודקים את המבחן או מעריכים עבודות של התלמידים. אבל שאלה שלא נשאלת מספיק ככל הנראה, היא מדוע בכלל אנו בוחרים לתת ציונים. חוקר בשם אלפי כהן החליט לסקור את הספרות המחקרית ולבדוק מהי המוטיבציה של אנשי חינוך לתת ציונים לתלמידיהם.

# data[].attributes.attachment_link.title
סופיVUCA מצגת

# data[].attributes.headline
5 המיומנויות המבוקשות ביותר לשוק העבודה

# data[].attributes.subject
5 המיומנויות המבוקשות ביותר לשוק העבודה

# data[].attributes.body
נאמר כי בעתיד יוחלפו אחוזים גבוהים מהעובדים ברובוטים...מיומנויות אלו ניתנות לביצוע רק על ידי האדם וגם דורגו כחשובות ביותר למעסיקים

# data[].attributes.headline
לא תמיד שינוי של סבי

# data[].attributes.body
לא תמיד שינוי של סביבת ההדרכה לצורך למידה דורש משאבים גדולים, אלא רק יצירתיות גדולה.

# data[].attributes.body
מתודת מיקרו למידה דוגלת בארגון מחדש של תוכנית הלמידה למקבצי למידה קצרים ונגישים יותר, על מנת לייעל את אפקטיביות הלמידה. היא עוזרת להקל על עומס המידע המתנגש עם רמת הקשב הפוחתת.
בשיטה זו אנחנו מתמקדים בפרקי הקשב הקצרים שקיימים אצל הלומד, כך שגם אם תוך מספר דקות הלומד מאבד את הקשב – הוא עדיין יקבל חלק גדול מהחומר הנלמד באותו מיקרו-פרק.

# data[].attributes.headline
למידה מרווחת 

# data[].attributes.subject
למידה מרווחת 

# data[].attributes.body
כהמשך לפוסט בנושא מיקרו למידה,למידה במינונים קטנים:ככה מיישמת את זה מורה לאנגלית בחולון.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
בבית הספר בחולון מלמדים אנגלית בשיטת לימוד חדשה

# data[].attributes.headline
במקום הנקודות המשעממות במצגת

# data[].attributes.subject
במקום הנקודות המשעממות במצגת

# data[].attributes.body
כמה אופציות פשוטות ויפות במקום ה"בולטים" הרגילים שאנחנו נוטים לשים במצגת

# data[].attributes.headline
מפת מחוללי חדשנות

# data[].attributes.subject
מפת מחוללי חדשנות

# data[].attributes.body
הצגת מוסדות לימוד בארץ שהטמיעו למידה חדשנית.כל אחד עם מטרה שונה ובדגש אחר, אבל מעניין לראות מה אפשר לעשות אם קצת משנים את החשיבה המסורתית

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אגף מו״פ, ניסויים ויוזמות

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מנהלת: נעמי חזן

# data[].attributes.attachment_link.title
מפת מחוללי חדשנות חדש

# data[].attributes.attachment_link.description
מפת מחוללי חדשנות עמוד זה נמצא בעבודה, המידע אודות המוסדות במפה הולך ומתרחב בהדרגה. כל המוסדות גן ילדים חט"ע חט״ב יסודי מרכז פסג"ה קדם יסודי רשת: דרום רשת: חיפה רשת: ירושלים רשת: מנח"י רשת: מרכז רשת: צפון רשת: תל אביב בארי | באר שבע מנהלת: סימה לביא יסודי

# data[].attributes.headline
חינוך במאה ה-21

# data[].attributes.subject
חינוך במאה ה-21

# data[].attributes.body
"אם רופא ירשום את אותו המרשם לכל מטופליו - התוצאה תהיה טראגית! כל כך הרבה אנשים יחלו- אבל זה בדיוק מה שקורה בבית הספר" "במאה שנה כל כך הרבה השתנה ורק בתחום החינוך הכיתה נראית בדיוק אותו הדבר"

# data[].attributes.attachment_link.title
סרטון השראה - חינוך במאה ה-21

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לקים סקוט יש רזומה חלומי. אבל פעם, לפני שהיא ניהלה 700 אנשים בגוגל והובילה מוצרים כמו אדסנס, יוטיוב ומכירות אונליין בדאבל קליק; לפני שפיתחה ולימדה מנהיגות באפל; לפני שאימנה מנכ"לים בדרופבוקס ובטוויטר - לפני כל אלה, סקוט הייתה מנהלת הפיתוח של דלתא 3 הישראלית, בירושלים. ושם, דווקא שם, הרעים בראשה הקליק.

"כבר בתחילת התקופה שלי בדלתא 3 הופתעתי לשמוע כמה ויכוחים קולניים מאוד בין בכירי החברה", היא נזכרת בראיון ל'ליידי גלובס'. "לקח לי קצת זמן להבין כי על אף שהוויכוחים עצמם עזים, הם התנהלו מתוך כבוד הדדי רב. זה היה סגנון שונה לגמרי ממה שהכרתי, כמי שגדלה בדרום ארה"ב וחונכה לא להתווכח, ובטח שלא לא להרים קול".

בתחילת המילניום, על רקע צרחות של סמנכ"ל התפעול על אחד המהנדסים, נולד המונח המכונן בקריירה של סקוט - 'כנות רדיקלית'. יותר מעשור לאחר מכן, הפעם כבר כמנהלת ידועה בעמק הסיליקון, סקוט פרסמה ספר בשם זה שהפך לרב מכר, וכעת תורגם לעברית (הוצאת מטר).

"המטרה שלי היא לגרום לבוסים להיות מנהלים טובים יותר, תוך שילוב של שני מאפייני ניהול כמעט הפוכים: אכפתיות כלפי העובדים, וביקורת ישירה עד בוטה על עבודתם". דקירה, אבל דקירה פרונטלית - לא מהגב, לא במחשכים, בלי מניפולציות. כל זאת, לפי סקוט, בניסיון להציל את העולם מהמגפה העגומה של בוסים גרועים, אכזריים, פוגעניים, נעדרים בעת מילוי תפקידם או סתם מגעילים.

כנות רדיקלית, טוענת סקוט, היא השילוב היחיד שמאפשר ניהול שמיטיב עם כולם, בעוד שלוש האפשרויות האחרות על הספקטרום הניהולי מייצגות כל אחת גיהינום אחר. הראשונה היא אמפתיה הרסנית - מה שקורה כשהבוס מגלה אכפתיות אישית, אולם נמנע מהשמעת פידבק ישיר על עובדיו. למשל, דבר שבח שאינו ספציפי דיו או ביקורת המצופה בעדינות מיותרת, ואינה ברורה לשומעיה.

השנייה, אגרסיביות גועלית - מה שקורה כשהבוס מביע ביקורת ישירה, אך לא מגלה אכפתיות לעובדיו. למשל, שבחים שלא נשמעים אמינים או ביקורת שמונחתת באבחת מצ'טה, בלי טיפת אמפתיה. ולבסוף, צביעות מניפולטיבית - מה שקורה כשהבוס לא מגלה אכפתיות וגם נמנע מביקורת ישירה. כלומר, שבחים שנשמעים לא ספציפיים ולא אמינים, וביקורת שאינה בהירה וגם אינה אדיבה.

כשעולם הניהול מסודר כך, כל אחד מאתנו יכול לשאול את עצמו בשקט: כמה בוסים שהכרנו עד היום נופלים בשלוש הקטגוריות הסיוטיות? במשאל הפרטי שלי, זה נגמר ביותר מ-90%. סקוט, מן הסתם, לא מסכימה. "כנות היא משהו שחשוב לא רק לבוסים, אלא לכל מערכת יחסית אנושית. כל אחד יכול להגיע אליה, מי יותר ומי פחות. לימדו אותנו לחשוב שאנחנו יכולים להיות או מצליחים או אנשים טובים, אבל האמת היא שאנחנו יכולים, ולמעשה חייבים, להיות שניהם בו זמנית".

מלכודת האמפתיה

סקוט לא שוכחת את אחת הפעמים הראשונות שנקלעה למלכודות הניהול הללו. לכאורה, היא דווקא הייתה אז בתחילתו של פרק חדש ואופטימי בחייה, לאחר שהחליטה והצליחה לברוח מבוס שנהג ללעוג לה באימיילים רבי תפוצה, שעליהם כותבו גם עמיתים שלה לעבודה. היא הקימה חברה משל עצמה, ג'וס סופטוור, והייתה נחושה להנהיג בה ניהול שונה ככל האפשר מזה שהבריח אותה. היא רצתה שהעובדים שלה יאהבו את העבודה, ואלה את אלה. חבריה צחקו כשסיפרה להם על כך, ואמרו שזה נשמע יותר כמו קומונה ופחות כמו חברה עסקית, אבל סקוט, כיאה ליזמית צעירה וכמעט חסרת ניסיון, התעקשה.

בוב הגיע לג'וס סופטוור עם קורות חיים מעולים והמלצות מצוינות. סקוט מתארת אותו גם כנדיב, מצחיק, אכפתי ותומך. היא קיבלה אותו לעבודה בלי לחשוב פעמיים. "הייתה רק בעיה אחת", היא מספרת, "הוא עשה עבודה גרועה". תוך שבועות ספורים היא הבינה שטעתה בגדול, ושאיכות העבודה שלו אפילו לא התקרבה להיות טובה מספיק. אבל, היא לא הצליחה להביא את עצמה להתמודד עם הבעיה, מחשש שיחשבו שהיא ביצ'ית שמתעללת בעובדיה. "חינכו אותי שאם אין לך משהו נחמד לומר, עדיף לא לומר כלום", היא מספרת, "ופתאום זו העבודה שלי לומר את זה. ניהול זה קשה". כל כך קשה שהעניין ההוא עם בוב נגרר במשך עשרה חודשים, שבהם נצברו לא מעט טינה וכעס אצל סקוט ואצל חברי הצוות של בוב, שהיו צריכים לחפות עליו כל הזמן, ולא הבינו איך עבודה כה ירודה מצדו מקובלת על הבוסית.

רק כשהבינה שהיא עלולה לאבד את הצוות שלה, זימנה סקוט את בוב לקפה ו"לאחר כמה התנעות כושלות של השיחה פיטרתי אותו". לאחר כמה רגעים של שתיקה בוב התפרץ: "למה לא אמרת לי? למה אף אחד לא אמר לי?! חשבתי שאכפת לכם ממני!".

סקוט מתארת את הרגע ההוא כנקודת השפל בקריירה שלה. היא כשלה במתיחת ביקורת על בוב, לא סיפקה לו משוב ראוי ולא יצרה תרבות ארגונית שבה עמיתיו יוכלו להזהיר אותו שהוא מידרדר. היא נפלה למלכודת של אמפתיה הרסנית, וגרמה נזק רב לא רק לבוב, אלא לחברה כולה. עם או בלי קשר, ג'וס סופטוור נסגרה זמן קצר לאחר שסקוט פיטרה את בוב.

אממ, שמתם לב לזה?
כנות רדיקלית מחייבת פתיחות מרבית של כל הארגון לביקורת, ובכלל זה הבוסים. סקוט מביאה נתונים שלפיהם רק 10% מהאנשים נולדים להיות בוסים, ול-50%-60% מהאוכלוסייה ממש לא מומלץ ללכת בכיוון הזה. סקוט נזכרת שכאשר התלבטה אם להתחיל לעבוד באפל, נפגשה לכוס ג'מוקה עם אנדי גרוב, המנכ"ל האגדי של אינטל. גרוב אמר לה אז: "סטיב (ג'ובס) המעצבן הזה, בסוף הכול מצליח לו". בתחילה היא חשבה שהוא צוחק, אבל גרוב התעקש: "לא, לא, לא הבנת אותי. בסוף באמת תמיד מצליח לו, לסטיב... אני לא צוחק ואני לא מגזים".

כשסקוט התעקשה שאף אחד לא תמיד מצליח, גרוב הבהיר: "לא אמרתי שסטיב תמיד מצליח. אמרתי שבסוף תמיד מצליח לו. כמו כולם הוא טועה, אבל הוא מתעקש - ולא בעדינות - שאנשים יגידו לו איפה הוא טועה, ככה שבסוף תמיד מצליח לו". לאחר שהתחילה לעבוד באפל הבינה סקוט שגרוב צדק. "סטיב קיבל לעבודה אנשים שלא פחדו להתווכח איתו, ואז דחף את חוסר הפחד הזה הלאה".

ועדיין, איך מועמדים לניהול יכולים לדעת אם הם מתאימים?
"בדרך כלל האנשים שמתעניינים בכוח ובמרות, שבאים עם התפקיד, יהיו הבוסים הגרועים ביותר. השאלה שכל אחד שמועמד להיות בוס צריך לשאול את עצמו או את עצמה אינה 'האם אני רוצה להיות בוס', אלא 'האם אני רוצה לעשות את כל הדברים שבוסים עושים'.

"האם תוכל ליהנות מפגישות של אחד על אחד עם העובדים שלך? האם קידום אנשים אחרים וליווי הצמיחה שלהם בעבודה יגרום לך סיפוק? האם אתה מסוגל לראות את המיטב באנשים, ולהקדיש את הזמן הנדרש כדי להעניק להם שבחים? האם תוכל לבקש כל הזמן משוב מעובדיך - ולהיות פתוח תמיד לכל מה שתשמע? אם התשובה לכל השאלות הללו היא כן, כנראה תהיה בוס נהדר. אבל, כאמור, אתה חייב להתעניין בזה מעבר לסמכות ולכוח".
את מזהירה בוסים לא להיות "נחמדים מדי".

למה?
"צריך להבחין בין נחמד (nice) לאדיב (kind). כשאנחנו מנסים להיות נחמדים, אנחנו בדרך כלל חושבים על הרגשות לטווח קצר של העובד שלנו. לעומת זאת, להיות אדיב זה לבחון מה יהיה טוב לעובד לטווח הארוך. היה לי קשה כשהבוסית שלי בגוגל (שריל סנדברג) אמרה שאני נשמעת טיפשה, אבל לטווח הארוך העצה שלה סייעה לי מאוד להשתפר. מי שמתייחס לעובדים שלו רק בנחמדות, כלומר רק לטווח הקצר, יגרום להם לשלם מחיר בטווח הארוך".

סקוט מתייחסת כאן לתקרית שחוותה בתחילת ימיה בגוגל, כשעבדה תחת שריל סנדברג, כיום סמנכ"לית התפעול של פייסבוק. סקוט העבירה מצגת למנכ"ל גוגל אריק שמידט ולבכירים נוספים על ביצועי חטיבת האדסנס שעמדה בראשה. המצגת, כך הרגישה, הייתה הצלחה מסחררת. לכן היא הופתעה כאשר בסיום ביקשה ממנה סנדברג ללוות אותה בחזרה למשרד שלה.

סקוט המופתעת שמעה תחילה את סנדברג מפליגה בשבחיה, וצופה שתהיה לה "קריירה מדהימה כאן בגוגל". היא לא ממש הצליחה להתרכז במחמאות, משום שהיה ברור לה שתכף תשמע את המילה "אבל". בסופו של דבר, סנדברג הגיעה לנקודה: "אבל אמרת הרבה אממ, שמת לב לזה?".

סקוט לא ממש הבינה מה הבוסית שלה רוצה ממנה, והודתה שכן, היא יודעת שהיא אומרת את זה יותר מדי. בשלב זה שאלה אותה סנדברג אם תרצה שתמליץ לה על מאמן דיבור, במימון גוגל. סקוט התחילה לענות בליווי תנועת יד של ביטול, הדומה לתנועה של גירוש זבוב. סנדברג שיקפה לה שתנועת היד מבהירה שהיא מתעלמת מהדברים, מה שיחייב גישה ישירה יותר. ואז היא פשוט אמרה לה: "כשאת אומרת כל כך הרבה פעמים אממ - את נשמעת טיפשה". הכנות הזו כבר טלטלה את סקוט, וגרמה לה להקשיב. מאמן הדיבור פתר את בעיית ה'אממ' בשלוש פגישות, וסקוט למדה גם שיעור בלתי נשכח על ניהול והכוונת עובדים.

את מכתירה את סנדברג כבוסית הכי טובה שהייתה לך אי פעם. מה הופך אותה לכזו?
"קודם כל, יש לה יכולת מדהימה לבקש ולקבל פידבק. מעבר לכך, היה לה מאוד אכפת מאתנו כעובדים, אבל במקביל היא ידעה גם לתת לנו ביקורת מאוד ישירה וכנה, כשחשבה שעשינו משהו לא נכון. כעובדים, ידענו תמיד שהיא תהיה שם בשבילנו, אבל גם מתחנו את עצמנו לשיא היכולת המקצועית שלנו, כי ידענו מתי אנחנו עושים טעות, לא היה ספק בעניין, אי אפשר היה לחמוק מהביקורת הישירה של שריל".

להיזהר עם האמת
מה אפיין את הבוס הכי גרוע שהיה לך?
"הבוס הכי גרוע שהיה לי, בעיקר העמיד פנים שאכפת לו, אבל גרם לנו לבזבז המון זמן, ולא הקשיב למה שניסינו לומר לו. הוא היה מסית כל הזמן אנשים במשרד אלה נגד אלה, ויצר אווירה בלתי אפשרית של תחרות מתמדת ופחד.

"הוא גם 'הצטיין' ביצירת דרכים יצירתיות להפחיד עובדים מלספק לו כל סוג של פידבק. פעם הוא נכנס למשרד של אחד העובדים, ביקש ממנו להתקשר לעובד אחר ולשאול אותו מה הוא חושב עליו (על הבוס), כשהטלפון במצב רמקול, והעובד מעברו השני של הקו לא ידע שהוא מקשיב לכל מלה. הוא עשה דברים שפשוט לא ייאמנו במקומות עבודה. התוצאה הייתה, כמובן, שכל הארגון נכנס לפחד 'סטאליניסטי', אנשים לא העזו לומר מילת ביקורת על הבוס, כמובן שלא בפניו, אבל גם לא בשיחות מטבחון או בארוחת צהריים".

אפרופו בוסים בעייתיים, איזה ציון היית מעניקה לדונלד טראמפ כמנהל?
"אני לא מזהה יותר מדי סימנים שלטראמפ אכפת ממישהו באופן אישי, מלבד עצמו, כמובן. הוא לא מצטיין גם בפנייה ביקורתית ישירה, אלא אומר במקרים רבים דברים שהוא בכלל לא מתכוון אליהם, רק כדי לראות מה תהיה התגובה. אם נתייחס לארבע האפשרויות על ספקטרום הניהול, הייתי אומרת שהוא נע רוב הזמן בין אגרסיביות גועלית לצביעות מניפולטיבית".

סקוט מדגישה, חזור והדגש, כי "השימוש בכנות חייב להתרחש כל הזמן, קרוב ככל האפשר לאירועים - ולא בפגישות אחד על אחד שיתקיימו בעוד כמה ימים או שבועות. אני גם ממליצה לעובדים לבקר באופן ישיר את הבוסים שלהם, אבל מכירה בכך שזו פעולה המחייבת זהירות". לחרדתה, היא אף קיבלה פעם הודעה מטוויטר ממישהו שכתב לה: "ניסיתי את הכנות הרדיקלית היום על הבוס שלי. ופוטרתי".

סקוט יוצאת נגד שיטות הניהול שממליצות לקבל לעבודה את האנשים הטובים והמוכשרים ביותר - ואז פשוט להניח להם להתנהל לפי ראות עיניהם. דיק קוסטולו, מנכ"ל טוויטר לשעבר, דימה את העצה הזו למצב שבו מישהו מחפש ומוצא את האדם הנכון להתחתן איתו, אבל אז מחליט לא לבלות בכלל במחיצתו לאחר הנישואים. "הדבר הנכון למנהל", היא אומרת, "הוא להכיר את עובדיו, לדעת מה השאיפות והחלומות שלהם, ומה היכולות והרצונות שלהם בכל רגע נתון".

איזה כוכב אתה

את העובדים הקריטיים לכל חברה מחלקת סקוט לשני סוגים עיקריים: כוכבי שביט וכוכבים סלעיים (מלשון סלע, נטועים בקרקע). כוכבי השביט נמצאים במסלול צמיחה תלול, ותמיד חושבים על התפקיד הגדול הבא שלהם. קים מזהירה לא לבלום אותם, אלא לפרגן להם "מתוך הבנה שיום אחד כנראה נעבוד אצלם". הכוכבים הסלעיים, לעומת זאת, אוהבים מאוד את עבודתם ומצטיינים בה, עם תוצאות מצוינות רבעון אחר רבעון. בניגוד לכוכבי השביט, הם מרוצים ממה שיש להם ולא רוצים להתקדם במעלה הסולם, בטח שלא במהירות, אלא אך ורק בהדרגה, בקצב המתאים להם.

סקוט מדגישה שאסור לתייג עובדים כ'סלעיים' או כ'כוכבי שביט' לנצח. עובד יכול להיות כזה בתקופה מסוימת של חייו, ואחר בתקופה אחרת. מה שחשוב הוא לזהות מי הוא מה ומתי - ולדאוג לעובד בהתאם.

האם 'כוכבים סלעיים' יכולים להצליח גם בסטארט־אפים, שמתקדמים במהירות?
"כן. גם בסטארט-אפים יש עבודות שמצריכות כישורים מיוחדים. ואם אתה מוצא מישהו שכבר יש לו כישורים כאלה, הוא ייתן לך יתרונות עצומים גם בחברה שעדיין בתחילת דרכה. כשהחברה מתחילה לגדול, צריך להיזהר עם העובדים האלה.

"לדוגמה, בסטארט-אפ שניהלתי היה עובד מצטיין בשירות הלקוחות. כשהחברה התחילה לגדול ולצמוח, המנהלים התלבטו האם להעביר אותו משירות הלקוחות למשרה יותר בכירה, אבל הוא לא רצה. לצערי, שם התחיל תהליך שבסופו איבדנו את העובד. הוא עזב את החברה. עשינו טעות גדולה, כי הוא באמת היה מצוין בתפקידו, ולא הייתה שום סיבה לפקפק בו רק בגלל שלא רצה את התפקיד הגדול הבא".

אין שתי חברות שונות יותר ביחסן ל'כוכבים הסלעיים' מאשר גוגל ואפל. בגוגל, כמו גם בחברות רבות נוספות בעמק הסיליקון, הישארות בתפקיד מסוים במשך זמן רב מדי נחשבת לאות קלון. בחברות אלו קיימת מדיניות של 'למעלה או החוצה', וחלקן אפילו מפטרות עובדים טובים שלא רצו קידום.

באפל, לעומת זאת, סקוט מספרת כי הייתה המומה מהכבוד שרחשו לאנשים שעבדו בחברה שנים רבות. הכבוד הזה התחיל מלמעלה, מסטיב ג'ובס ומג'וני אייב, סגן נשיא אפל לעיצוב תעשייתי, שאף עיצב שי מיוחד לכל עובד שהשלים עשר שנים בחברה: לוחית עשויה מזכוכית ומצופה עופרת, שלוטשה בקיטור ועליה נחרת הלוגו של אפל.
סקוט חשבה בתחילה שהלוחית היא מעין גרסה של עמק הסיליקון לשעון הזהב, אבל כשצללה לתוך התרבות הארגונית של אפל הבינה שהיא אות כבוד אישי ומשמעותי מבכירי החברה לעובדים הוותיקים, שהוענק באירועי חברה, מה שאפשר לעובד לקבל את ההכרה ותשומת הלב שאפל האמינה שמגיעים לו. היא, לעומת זאת, נהגה לאורך רוב הקריירה שלה בכוכבים הסלעיים כאזרחים סוג ב'. "אני אסירת תודה על כך שההתנסות שלי באפל העמידה אותי על טעותי", היא מציינת.

הניסיון לא לקטלג אנשים, ולנסות לראות בהם יותר ממה שבולט מיד לעין, עומד בבסיס פילוסופיית הניהול של סקוט. בגוגל, למשל, היא התעקשה שלעובדים שלא הצטיינו בעבודתם במשך יותר משנתיים תינתן הזדמנות לעבוד על פרויקט שיאפשר להם להבריק. ההתעקשות, כמובן, יצרה מתחים רבים בחברה, בעיקר אצל בוסים שנאלצו פתאום לדחוף בכל כוחם עובדים בינוניים להצטיין, אבל סקוט יצאה מנקודת הנחה (מוטעית, לדעתי) שכולם יכולים להצטיין.

ומה קרה לעובדים שנשלחו להבריק, ולא הצליחו? הם הועלו על המסלול המוביל לפיטוריהם. לסקוט, אגב, חשוב עם זאת, ללמד מנהלים לפטר כראוי.

איך יודעים שהגיע הזמן לפטר עובד?
"פיטורים הם ללא ספק החלק הגרוע ביותר בעבודת המנהל. לי זה תמיד הרגיש נורא, ואני מקווה שאף מנהל לא נהנה מזה. המנהל צריך לשאול את עצמו: האם הייתי ברור לחלוטין עם העובד שאני עומד לפטר בנוגע למה שהוא לא עושה נכון? האם נתתי לו מספיק פידבק? וגם: האם הענקתי לו הזדמנות ראויה לתקן את זה?
"אם אחרי הפידבק, אין סימנים לשינוי משמעותי לטובה, המנהל חייב להזכיר לעצמו שהוא לא עושה שום טובה לעובד בכך שהוא משאיר אותו בתפקיד שהוא לא מסוגל להשתפר בו. זה גם מאוד לא הוגן כלפי אנשי הצוות האחרים, שבדרך משלמים מחיר ישיר ועקיף על אותו עובד כושל. בשלב זה, צריך לדבר על פרידה".

להיות רלוונטי בעידן החדש

"כדי לשמור על רלוונטיות במקום העבודה, חשוב שמנהל יקפיד לעבוד שכם אל שכם עם העובדים שלו, להיכנס איתם לשוחות, לעשות את העבודה שהם עושים ולהכיר כל דבר שהם עושים. אל תביטו בעובדים מרחוק ותחלקו הוראות, זה לא מספיק. רק אם תבינו באמת מה האנשים שעובדים עבורכם עושים, תוכלו להבדיל בין רעיון טוב לרעיון גרוע ותהיו מסוגלים לספק עזרה לעובדים שלכם.

"אלמנט נוסף שישאיר אתכם תמיד רלוונטיים, הן כעובדים והן כמנהלים, הוא היכולת לבקש ולקבל פידבק, לדעת מה אנשים אחרים חושבים, לטוב ולרע. אתם חייבים שתהיה לכם יכולת להשקיט את הקול האולטרה-ביקורתי בתוך ראשכם, ולהיפתח למודעות עצמית.

"המודעות הזו אף פעם לא תבוא מוואקום, אלא רק מפידבק, רק מביקורת שייתנו לכם אנשים אחרים. חשוב שתדעו תמיד מה האנשים מסביבכם, מעליכם ומתחתיכם בארגון, חושבים עליכם ועל הדרך שבה אתם מבצעים את עבודתכם. אם תדעו את זה, תהיו הרבה יותר רלוונטיים".

סקוט גם מאמינה כי כל מנהל חייב למצוא את המתכון האישי שלו או שלה להישאר ממוקדים. אחרת, שום דבר לא יהיה רלוונטי. המתכון שלה עצמה כולל שמונה שעות שינה בלילה, 45 דקות התעמלות ביום, ארוחות בוקר וערב עם המשפחה, קריאת רומן אחד בשבוע, ארבעה סופי שבוע רומנטיים עם בעלה בשנה, וחופשה בת שבועיים אחת בשנה עם ההורים והאחים.

"אם אני מצליחה בכל אלה אני יכולה להישאר ממוקדת, לא חשוב אילו סערות מתחוללות סביבי. אם אני לא מצליחה לעשות את הדברים האלה, בדרך כלל אתחיל קצת להשתגע, גם אם הכול סביבי די שלו".

# data[].attributes.attachment_link.title
היא הייתה מנהלת בכירה באפל וגוגל. אחרי ששריל סנדברג קראה לה "טיפשה", היא החליטה לנסות להציל את העולם מבוסים גרועים

# data[].attributes.attachment_link.description
קים סקוט הייתה מנהלת בכירה באפל וגוגל ואימנה מנכ"לים בדרופבוקס וטוויטר ● ההתנסויות הבעייתיות שהיו לה ("ניהול זה קשה") גרמו לה לרצות להציל את העולם מפני בוסים גרועים, אכזריים, פוגעניים או סתם דוחים ● לרגל צאת ספר הניהול המדובר שלה, היא אומרת בראיון בלעדי ל"ליידי גלובס": "מודעות של מנהל אף פעם לא תבוא מוואקום, אלא רק מפידבק.

# data[].attributes.headline
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדע

# data[].attributes.body
צפיתי בהרצאת TED הזו ולדעתי היא עשויה לעניין אותך.

ברנה בראון: על העוצמה שבפגיעות
http://go.ted.com/muF0Zg

למידע נוסף על צפייה בהרצאות TED בכל הפלטפורמות המועדפות: https://www.ted.com/about/programs-initiatives/ted-talks/ways-to-get-ted-talks

# data[].attributes.attachment_link.title
סגנונות תקשורת מקוצר

# data[].attributes.body
https://youtu.be/q0gxiwYTWJc

# data[].attributes.attachment_link.description
A commercial for all those people in our lives who would somehow "die" without their precious little techie garbage.

# data[].attributes.headline
מהו מפקד מפי הרמטכ"ל

# data[].attributes.body
מהו מפקד מפי הרמטכ"לים של צה"ל.

# data[].attributes.attachment_link.title
צה"ל - צבא ההגנה לישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
לציון 45 שנים למלחמת יום כיפור, הרמטכ״לים לדורותיהם מדברים על דמות המפקד הישראלי והמשמעות של התפקיד מהעיניים שלהם. מה זה מפקד עבורכם?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"זהו. זה לא עובד יותר", מצאתי את עצמי אומרת יום אחד למורה קולגה בהפסקה. "או שאני עוזבת את ההוראה או שאני ממציאה את עצמי מחדש".

אחרי שנים של הוראת ההיסטוריה של האמנות והעיצוב בטכניון, הרגשתי שהגעתי לצומת. לא משנה כמה אתאמץ לחדש, להכניס עניין בתוכן ובשיטות, הסטודנטים שלי מתחלקים איכשהו בכל שנה בחלוקה גסה לשליש "דלוקים", שליש אדישים ושליש שמחפשים דרכי מילוט. מייאש.

החלטתי ללכת על כל הקופה. נפטרתי מכל המצגות וההרצאות הנכבדות שלי, עם חומרים שאני מדקלמת מתוך שינה, חומר שאני או מי שמעלי, קבע שהוא ה"ליבה" החשובה של הידע.
זהו. בשבילי זה נגמר ובשביל התלמידים שלי ברור שזה כבר מזמן מזמן פאסה.

אנציקלופדיות מתו. הרשת חיה ותוססת והידע מכפיל את עצמו בקצב מסחרר יותר מאי פעם. התלמידים חיים עולמות אחרים של אפשרויות ותכנים. אז למה בעצם הם צריכים אותי? מה התפקיד שלי בהוראה בעידן עומס המידע והרשתות? החלטתי לצאת לניסוי ולבדוק מחדש את תפקיד המורה במאה ה-21. כך יצרתי את הרעיון של שיטת הלימוד ויקי-כיתה.

"אבל איך הם יסתדרו באוניברסיטה?" שואלים אותי שוב ושוב מורים כשהם שומעים על השיטה. "הרי שם הם יצטרכו לשבת בשיעורים ארוכים, לגשת למבחנים קשים ולהגיש עבודות אקדמיות מורכבות. אנחנו חייבים להכין אותם". אז זהו, שלא ממש. הלמידה האחרת נכנסת גם לאקדמיה, תוך הבנה שלמידה זו מכינה את הלומדים לעולם האמיתי בו הם יתפקדו כמבוגרים. עולם החינוך מבין שלמידת חקר היא הדבר הבא. הנה, את הניסוי שלי ערכתי בכלל על כיתת סטודנטים בשנה א' בקורס שנתי בתולדות העיצוב בטכניון.

עולם החינוך מבין שלמידת חקר היא הדבר הבא
7 עקרונות ללמידה בעידן הרשת
1. העיקרון החשוב מכל: חוכמת ההמונים הספרייה הביבליוגרפית של הקורס מתחילה ריקה ונבנית כולה על ידי התלמידים במהלך הקורס עצמו. היא אינה "מונחתת" על ידי המורה בפתיחה. למה? פשוט כי כבר יש אוקיינוס של מידע שקיים ונגיש היום לכל אדם בכף היד. החוכמה - לשאול שאלות ממקדות בעת חיפוש וסידור הידע וליצור כלים שיעזרו לברור מקורות איכותיים. כלי העבודה: ספריית דרייב משותפת, בקוד פתוח לתלמידים ולמורה, המשקפת את "המוח הקבוצתי" צובר הידע של הקורס ומשמשת גם כלי ללמידת עמיתים.

2. התוצרים משקפים חיבור אישי ולמידה
בלמידה אנחנו מגייסים את המשאבים, הכישרון, נטיות הלב והעניין האישיים של התלמיד, כדי ליצור יצירה משלו בעקבות מושא המחקר שלו, בתוך מסגרת מוגדרת מראש. לדוגמה, יצירת קופסה בהשראת מעצבת שהשפיעה על העולם, בליווי הצגת גוף העבודות של אותה מעצבת והסבר כיצד היא השפיעה עלי.

3. תפקיד המורה - מנטור בתהליך הלמידה
בשיטה זו, המורה לוקח על עצמו תפקיד חשוב וכפול: ראשית, שמירת SETTING של הכיתה כמרחב בטוח, מאפשר, נעים ומצמיח עבור התלמידים - תפקיד שהוא הנחייתי. שנית, יצירת מסגרת מחקר ודיון מדויקות, דרך הכוונה בשאלות מחקר והגדרת משימות ברורות, שחייבות להיות גם פתוחות מספיק. המורה מעלה את רף הלמידה ו"מותח" את הגבולות האישיים של כל תלמיד במקומות בהם הוא מזהה תלמיד שלא "נדלק" על מושא מחקר או במקומות שבהם התלמיד לא מוצא את עצמו. הוא גם מרשת, שתפקידו לחבר בין תלמידים. המורה הופך מוביל וגם שותף פעיל בבניית גוף הידע הקבוצתי, מכוון למידה ועבודה, ובעיקר תפקידו לשקף לתלמידים את התהליך המיוחד שהם עוברים.

4. אין שיעורי בית
מלוא זמן השיעור מוקדש ללמידה ולעבודה. אין צורך לקחת עבודה הביתה.

5. אין מבחנים ואין הגשת עבודות כתובות
מדדי ההערכה נבנים ונמדדים יחד, דרך רפלקציה אישית לתהליך וביקורות לעבודות בהגשה. הרפלקציה תכלול התבוננות על ההשפעה הקוגנטיבית והרגשית של הידע החדש על הלומד - מה למדתי שחידש לי ובאיזה אופן, מה הקונטקסט האישי, מה עבד ומה לא עבד עבורי בתהליך, איך הרגשתי?

6. אווירה בלתי פורמלית בתוך מסגרת כללים ברורה
האווירה מאפשרת הזדמנות להתנסויות חווייתיות והרפתקניות. ומצד שני, יש הקפדה ברורה מאוד על מסגרת שיח ביקורתי בונה ומכבד, ועל נוכחות עירנית. ההתגייסות של התלמידים לעקרון זה נובעת מן המעבר של המורה ל"אחורי הקלעים" והמעבר שלהם עצמם למרכז.

7. בניית הידע הידע נבנה בתהליך, דרך "גלים" חוזרים ונשנים של איסוף, חקר ויצירה. לפי השלבים שבהמשך.

האווירה בכיתה היא בלתי פורמלית אך בתוך מסגרת כללים ברורה

אז איך תוכלו ליישם את ויקי-כיתה גם בכיתה שלכם?
אלו הם שלבי העבודה שלי, עם דוגמאות מתוך הוראתי:

רפלקציה קבוצתית לתהליך
מטא קוגניציה לתהליך הלמידה - מתבוננים יחד לאחור בשלבים שעברנו, על מנת ללמוד מה היו שלבי העבודה, באיזה מיומנויות השתמשנו ואילו פיתחנו, מה עבד עבור כל אחד ואחת מאיתנו, מה גילינו מההתנסות ומה לקחנו אל ההתנסות הבאה.

מה בעצם הרווחנו?
הרווחנו תלמידים "דלוקים", סקרנים, שהרחיבו את היריעה שלהם ויצאו אחרים ממה שנכנסו. התגלה בפניהם עולם שלם וחדש של ידע ובסופו הם מבקשים עוד. הרווחנו תהליך יצירתי, מעצים ומגבש, של יצירה ובנייה אישית ושיתופית של גוף ידע וגוף יצירה ייחודי וחד פעמי. הרווחנו רלוונטיות לעולם חדשני ועכשווי, דרך חומרי למידה מתחדשים ומפתיעים, לצד חומרים "קאנוניים" ומוכרים. הרווחנו למידה על הלמידה, דרך התבוננות רפלקטיבית מתמשכת על התהליך תוך כדי שקרה. הרווחנו התנסות ביצירה ששואפת לבטא הבנה מעמיקה וגם אינטרפטציה אישית. לעומת זאת, מה אין בתהליך? אין כרונולוגיה מובנית, אין תכנים קאנוניים "מונחתים" כפשוטם מלמעלה ואין רגע אחד דל של שיעמום.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
קובי שורצבורד

# data[].attributes.attachment_link.title
ויקי-כיתה: מהי שיטת הלמידה המפתיעה שתעביר את הכיתה שלך לעידן הרשת? | הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.description
"זהו. זה לא עובד יותר", מצאתי את עצמי אומרת יום אחד למורה קולגה בהפסקה. "או שאני עוזבת את ההוראה או שאני ממציאה את עצמי מחדש". אחרי שנים של הוראת ההיסטוריה של האמנות והעיצוב בטכניון, הרגשתי שהגעתי לצומת. לא משנה כמה אתאמץ לחדש, להכניס עניין בתוכן ובשיטות, הסטודנטים שלי מתחלקים איכשהו בכל שנה בחלוקה גסה לשליש "דלוקים", שליש אדישים ושליש שמחפשים דרכי מילוט.

# data[].attributes.headline
שיטות הוראה חדשות בע

# data[].attributes.body
שיטות הוראה חדשות בעולם החינוך

# data[].attributes.headline
מאמר על המשמעת בברנק

# data[].attributes.body
מאמר על המשמעת בברנקו וייס

# data[].attributes.attachment_link.title
משמעת ירדן ונאוה

# data[].attributes.attachment_link.title
משעולים אל העתיד: לא תאמינו שבית הספר הזה נמצא בישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
מגלשה ענקית בתוך הספרייה, 400 תלמידים שלומדים יחד ללא כיתות ומורים שיכולים לקבל דו"ח מהתלמידים אם הם מלמדים פרונטלית מעל עשר דקות. תכירו את בית ספר משעולים

# data[].attributes.headline
לשימושכם מגוון סרטונ

# data[].attributes.body
לשימושכם מגוון סרטונים להפעלות ושיעורים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בס"ד

*המדריך לקוח מתוך 'עולם קטן'

השנה היא 1995 וכל החבר'ה בתיכון מדברים על אחד, מל גיבסון, שמביא את משחק חייו בסרט שנקרא 'לב אמיץ'. הסרט קטף בהליכה את האוסקר לסרט הטוב ביותר, לבמאי (מל גיבסון שגם מופיע כגיבור הסרט) ולצילום הטוב ביותר. הסרט מגולל את סיפורו של ויליאם וולאס, אחד מגיבוריה הלאומיים של סקוטלנד. מלכתחילה - כולנו הערצנו את הסקוטים, בעיקר במונדיאל: למרות שרמת הכישרון שלהם בכדורגל הייתה זהה לזו של גרביל שיכור, הם לא ראו בעיניים ונלחמו עד הרגע האחרון. אהבנו את הסקוטים בגלל שהם הוכיחו לכל העולם שיש דבר שהוא חשוב יותר מכישרון, כסף ויופי והוא: כוח הרצון שלך. היכולת ללכת עד הסוף ולא להקשיב לאף אחד אחר.

אני זוכר שיצאתי מהסרט נרעש כולי. שובר את הראש איך אוכל להעביר כל הרגשות והמחשבות שהגיעו אלי מהמסך הרגע, אל החניכים שלי. הסצנה שנחרטה לי באותם רגעים בבשר החי, הייתה של ויליאם וולאס מנסה לשכנע את אחיו הלוחמים שהם יוכלו להילחם באנגלים. שגם אם האנגלים ייקחו את חייהם, ישנו דבר אחד שהם בחיים לא יוכלו לקחת מהם: את החירות שלהם. עברו הרבה שנים מאז אותו סרט עד שהצלחתי להכניס את ווילאם וולאס לכיתה, בכדי שינאם בפני התלמידים שלי את הנאום שנצרב לי בזיכרון, אבל מה, לפי התגובות שלהם, היה שווה לחכות.

סרטון המוקרן בכיתה הוא כלי רב עוצמה, שבשימוש נבון ומושכל, יכול להעיף את השיעור בכיתה לפסגות חדשות, וזאת לאחר שהוא 'צבע' את השיעור במעט מאבקת הקסמים בעלת ריח הוליוודי. ברור שאין די רק בהבאת הסרטונים, אלא נדרשת הכנת השיעור מראש, כמו גם עיבוד המידע הרלוונטי שאפשר להפיק מהסרטון. אולם, אין ספק שבעזרת שימוש נבון ומושכל במתודה זו, תוכלו לקבל כלי חינוכי ואפקטיבי שיעזור לכם להדביק לשיעור שלכם כנפיים.

אם נתקעתם בכיתה בלי פעילות ובא לכם להעביר את הזמן בכיף, דלגו למאמר הבא. אבל אם בא לכם להתחיל שיעור ממקום גבוה יותר או להביא את הסרטונים כהפסקה מתודית או כפאנץ' מנצח שמציף נקודות לדיון, אני מקווה שתוכלו למצוא כאן את מבוקשכם.

שימו לב: כל הסרטונים דורשים צפייה מוקדמת, תיווך ועיבוד מידע מקדים על מנת לדייק אותם.

רגע לפני שמתחילים, קבלו את הסרטון הראשון שלי: נאום החופש, מתוך 'לב אמיץ'. מתיכון ומעלה. חובה לעבור על הסרט לפני שמקרינים אותו, בכדי לוודא דיוק מצד התוכן. אורך:2:50. אנגלית. חפשו בגוגל: Braveheart: Freedom Speech
ארגז הכלים המלא מדריך מהסרטים: 71 סרטונים לשימוש בשיעורי חברה ושיעורים אחרים ארגז הכלים מורכב מהנושאים הבאים:

1. עבודת צוות

2. דוגמא אישית

3. מוטיבציה

4. השראה ומשמעות

5. סולידריות חברתית

6. סמרטפונים, מדיה ורשתות חברתיות

7. סרטים מצוירים

8. סרטוני 'טד' נבחרים

9. המלצת העורך

צפייה מהנה!

רציונל: בחברה שמקדשת את המימוש העצמי וכוחו של היחיד, חשוב להזכיר את כוחה של עבודת צוות שיכולה לגרום לשלם הגדול מסך חלקיו. הסרטונים הבאים נוגעים מכמה זויות הומוריסטיות אך מדויקות במעלותיה של עבודה זו. הדוגמאות והמתודות ממחישות את היתרונות היחסיים והאובייקטיבים בעבודה זו.

1. הכוח שבאחדות. אנימציה. אורך: 1:22 לכיתות ד' ח'. ללא מילים. חפשו בגוגל: The Power of Teamwork - Funny Animatio

2. פרסומת לקולה. אורך: 1:00. מכיתות ד' ומעלה. ללא מילים. חפשו בגוגל: The Power of Team-Work

3. סרטון ויזואלי. אורך: 2:41. מחטיבה ומעלה. ניתן לתרגם. אנגלית עם כתוביות. חפשו בגוגל: Another from SAM (Student Academic Mentoring) Video for students on the topic of teamwork.

4. המניונים. אורך: 0:47. מכיתות ד' ומעלה. ללא מילים. חפשו בגוגל: עבודת צוות - סרטון הומוריסטי

5. עבודת צוות הודית. אורך: 2:19. מחטיבה. ללא מילים חפשו בגוגל: Screw Loose: Amazing Teamwork Around the

6. דוגמא לעבודת צוות גרועה. אורך: 3:20. מכיתות ד' ומעלה. ללא מילים. חפשו בגוגל: good teamwork and bad teamwork

7. הפינגווינים. עבודת צוות חכמה. מכיתות ד' ומעלה. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: Madagascar Penguins Best and funniest Team

8. כשהכבשים שרות. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 2:18. ללא מילים.חפשו בגוגל: Funny teamwork Holy sheep animated
דוגמא אישית
רציונל: יש מכנה משותף אחד למחנכים, מורים ומדריכים: הדוגמא האישית מבחינתם היא דבר אקוטי. בניגוד לסיפור המפורסם על אריסטו שנמצא אוכל עם הידיים ואמר שכמו שמרצה למתמטיקה לא צריך להיות משולש, כך אין סיבה שאריסטו, הפילוסוף הגדול ישקיע מאמצים באכילה מעודנת, אנשי חינוך אמיתיים חושבים כל הזמן איך מעשיהם יראו והאם הם מהווים דוגמא טובה לתלמידיהם.

מעבר לכך ישנם כמובן גם ההורים ושאר ה'מבוגרים' המהווים מודל לחיקוי עבור הילדים הצעירים.

בסרטונים הבאים ניווכח ונראה עד כמה חשובה ומשמעותית היא הדוגמא האישית, דווקא לעיתים במקומות בהם אף אחד לא מסתכל עלינו, מלבד הקרובים לנו ביותר.

9. ילדים רואים, ילדים עושים. מחטיבה ומעלה. אורך: 1:31. ללא מילים. חפשו בגוגל: Children See, Children Do

10. אבא אני רואה אותך. מכיתות ה' ומעלה. אורך:2:40. ללא מילים. חפשו בגוגל: חינוך לפי דוגמה אישית

11. כאן גרים בכיף. דוגמא אישית. מכיתות ד' ומעלה. אורך: 0:57. בעברית. חפשו בגוגל: כאן גרים בכיף - דוגמה אישית

12. דוגמא אישית מתוך ניקוי ראש. מחטיבה ומעלה. לחדרי מורים. אורך: 1:10. בעברית. חפשו בגוגל: דוגמא אישית, מתוך ניקוי ראש, 1975

13. דוגמא אישית מההורים נגד עישון. מכיתות י' ומעלה. אורך: 0:47. בעברית. חפשו בגוגל: פרסומת על דוגמה אישית של ההורים-נגד עישון תקשורת הפקות כדורי 2013 מחזור ע"ח

14. דוגמא אישית מהח"כים. מחטיבה ומעלה. אורך: 1:41. בעברית. חפשו בגוגל: ח"כ מיכאל בן ארי: לתת דוגמא אישית, לא להעלות משכורות לח"כים.

15. דוגמא אישית בתחנת דלק. מתיכון ומעלה. אורך: 1:01. בעברית. חפשו בגוגל: דוגמא אישית בתחנת דלק.

16. דוגמא אישית. יוחאי דנינו. מפכ"ל המשטרה לשעבר. מחטיבה ומעלה. אורך: 2:49. חפשו בגוגל: על דוגמא אישית ומשמעת במשטרת ישראל - יוחנן דנינו, מפכ"ל המשטרה בקריה האקדמית אונו (HD).
מוטיבציה
רציונל: למי מאתנו אין רגעי משבר שבהם הוא מרגיש שחבל להתאמץ בכלל. זה יכול להיות כישלון במבחן, בטסט, אי קבלה להדרכה או משהו אישי שמהווה אתגר או הר גבוה עבור כל אחד מאתנו. בסרטונים הבאים ניתן לגלות שלמרות שאנחנו בטוחים שהאנשים המוצלחים בעולם פשוט נולדו כאלו, הם עבדו קשה מאוד בכדי להגיע ולנשום את אוויר הפסגות הנוכחי שלהם. ייתכן מאוד שבחלק מהמקרים תתפסו את הראש כלא מאמינים כאשר תגלו עם כמה כישלונות נאלצו הכוכבים להתמודד עד שהם זכו להרים את השמיים, כמאמרו של ר' מנחם מנדל מקוצק.

17. כשלונות של מפורסמים. מחטיבה ומעלה. אורך: 2:36. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: כישלונות מפורסמים! מוטיבציה והשראה.

18. לשחק על המים. דבש של מוטיבציה. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 6:00. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: לשחק על המים - סרטון מוטיבציה חינוכי.

19. שום דבר לא יעכב אתכם. הרצאת טד מחזקת במיוחד. מחטיבה ומעלה. אורך: 9:44. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: הרצאת מוטיבציה בין הטובות ביותר שיש.

20. להתעורר ולהתחיל לעשות. מכיתות י' ומעלה. אורך: 4:21. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: התעוררות - סרטון מוטיבציה מתורגם / Awakening.

21. סרטון מוטיבציה נהדר. מחטיבה ומעלה. אורך: 8:52. אנגלית עם תרגום. חפשו ביוטיוב: סרטון מוטיבציה אדיר.
https://www.youtube.com/watch?v=KGQ1A3HKelc

22. סרטון מוטיבציה נוסף בכיכובם של אנשים מפורסמים. מחטיבה ומעלה. אורך: 6:00. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: סרטון מוטיבציה עוצמתי - אם מעולם לא נכשלת, מעולם לא חיית | אימון יצירתי.
https://www.youtube.com/watch?v=xeePfag3L1M

23. סרטון מוטיבציה המלא במשפטים מעוררי השראה. מחטיבה ומעלה. אורך: 8:52. חפשו בגוגל: סרטון מוטיבציה אדיר. לחצו על התוצאה הרביעית.
https://www.youtube.com/watch?v=KGQ1A3HKelc

24. כשלונות מפורסמים. השלישי בסדרה. אל תפסידו את המשפטים שבדרך. מחטיבה ומעלה. אורך: 6:00. כתוביות בעברית. חפשו בגוגל: סרטון מוטיבציה עוצמתי - אם מעולם לא נכשלת, מעולם לא חיית | אימון יצירתי.
https://www.youtube.com/watch?v=xeePfag3L1M
סרטוני השראה ומשמעות
רציונל: למרות שיש לנו נטייה לשקוע לעבר האפרוריות היומיומית, אחת המתנות הגדולות ביותר שיש היא ההשראה שכמו מכת ברק, מראה לנו את הדרך ואת הכיוונים הכללים אליהם אנחנו צריכים לשאוף. למעשה אם רק נפקח את העיניים, נגלה שאנחנו מוקפים בסיפורי השראה מכל העולם, גם זה הקרוב לנו ביותר. השראה לא צריכה להגיע בעטיפת נצנצים. לפעמים היא שקטה, לפעמים נחבאת אל הכלים ולפעמים היא מתקיימת בבמה המרכזית ביותר בעולם.

כך או כך, כשאנחנו נתקלים בהשראה אמיתית, אנחנו פשוט נפעמים ושותקים ויודעים שהיא כזו.

25. סיפורו של דרק ריימונד - אצן בריטי אולימפי שהאכזבה פקדה אותו דווקא בבמה החשובה והגדולה בעולם. מכיתות ו' ומעלה. אורך: 3:14. כתוביות בעברית. אל תשכחו לפתוח את הרמקולים. חפשו בגוגל: דרק רדמונד ניצח

26. איך למצוא את המשמעות שלך. ג'ים קארי במונולוג נוגע. אורך: 4:00. מחטיבה ומעלה. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: איך למצוא את משמעות החיים שלך? סרטון השראה.

27. לעולם אל תוותרו. על האדם שהסתכל למשקל לו בלבן של העיניים מבלי למצמץ. מחטיבה ומעלה. אורך: 4:54. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: לעולם אל תוותרו - never give up heb subs
https://www.youtube.com/watch?v=HdS4Yns7_F8&index=19&list=PLV3iNE0DnALQbu_gNX-3MKF8r6V0JCGWd

28. סרטון מעורר השראה ונוגע במיוחד. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:02. קוריאנית עם תרגום. חפשו בגוגל: סרטון מרגש ומעורר השראה שחייבים לראות.

29. חלום. סרטון השראה על רגעים בזמן מקטעי סרטים. מחטיבה ומעלה. אורך:6:19. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: חלום / Dream - Motivational Video - סרטון מוטיבציה מעורר השראה!

30. נעליים קרועות. קלאסיקה שתסביר לכם מדוע כדאי תמיד להסתפק במה שיש. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 3:53. ללא מילים. חפשו בגוגל: נעליים קרועות.

31. איך למצוא את המשמעות של החיים שלך? דבש נוזלי וחם בדמות אנימציה מ'קונג פו פנדה. מכיתות ו' ומעלה. אורך: 2:10. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: אמונה - אמונה לפני אימון - מוטיבציה - תאמין בעצמך.
https://www.youtube.com/watch?v=Ueof3hzjWII
סולידריות חברתית
רציונל: האם יכול להיות שבמאה העשרים ואחת עדיין נגלה סימנים התנהגות של סדום בחברה האנושית?

בסרטונים הבאים נחזור שוב לשאלת מיליון הדולר: איך אנשים באמת יתנהגו עם הסביבה שלהם כאשר אף אחד לא רואה או שיש להם סיבה מספקת בשביל להתעלם מצרתם של אחרים. בסרטונים, יש לנו הזדמנות להסתכל במראה ולחשוב בכל פעם מחדש, מה ואיך אנחנו היינו נוהגים אילו היינו מחליפים את גיבור הסרטון. כדאי ומומלץ בסרטונים אלו בעיקר לעבד את המידע ולערוך לאחריהם שאלות לדיון.

32. ההומלס - על הסולידריות של החיים, המוסר האנושי ומנגנון מירוק החטאים המופלא של האדם. מחטיבה ומעלה. אורך: 5:32. קוריאנית עם תרגום. חפשו בגוגל: Don't judge people you don't know you will cry after watching
https://www.youtube.com/watch?v=GENxFiRBiBA

33. תעביר את זה הלאה. הגרסה התיאלנדית. מדוע העולם מונע מטוב ליבם של אנשים. סרטון קצר ומפוצץ בתובנות על ההתנהגות האנושית, החמלה והיכולת לעשות טוב שלא על מנת לקבל פרס. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:05. תיאלנדית עם תרגום. חפשו בגוגל: פרסומת תאילנדית נדירה שתגרום לך לבכות מהתרגשות.
https://www.youtube.com/watch?v=kIdv-MzeHz0

34. בסוף זה יחזור אליך. עוד סרטון מהמזרח הרחוק שמעביר את מסר הסולידריות החברתית באופן חד, נוגע ומרגש. מחטיבה ומעלה. אורך: 5:46. קוריאנית עם תרגום. חפשו בגוגל: הנדיבות תמיד חוזרת - סרטון מפתיע ומרגש.
https://www.youtube.com/watch?v=sx6xHmBs0bE

35. ניסוי חברתי: האם אנשים יעזרו לאדם עני או לאדם עשיר? מעורר מחשבה. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:04. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: אנשים יעזרו לאדם עני או לאדם עשיר? ניסוי חברתי תוצאות מפתיעות!
https://www.youtube.com/watch?v=Ml__Whg8rfU

36. ניסוי חברתי: מזומן בכספומט. איך הישראלים מגיבים לכסף? מחטיבה ומעלה. אורך: 1:50. עברית עם תרגום. חפשו בגוגל: ניסוי חברתי - השארנו מזומן בכספומט.
https://www.youtube.com/watch?v=qvyDXO1AIdk

37. ניסוי חברתי. האם יעזרו להומלס רעב? מחטיבה ומעלה. אורך: 4:23. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: האם יעזרו להומלס רעב להשיג אוכל ניסוי חברתי מתורגם.
https://www.youtube.com/watch?v=g3f50eqWOYY

38. ניסוי חברתי. עוד סרטון מעורר תהיות על המין האנושי ושוב סצנה של רעב. מתיכן ומעלה. אורך: 3:03. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: ניסוי חברתי מרגש עד דמעות. בן אדם רעב

39. ניסוי חברתי. הילד הקפוא. מחטיבה ומעלה. אורך: 6:24. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: The Freezing Homeless Child - Little Boy.
סמרטפונים, מדיה ורשתות חברתיות
רציונל: התמכרנו לסמרטפונים עד כדי כך, עד שישנן כבר תופעות רפואיות שנגרמות כתוצאה מהשימוש המוגבר בה? המכשיר שהיה אמור לגרום לאנושות לחשב יעד מחדש, נתגלה במקום זאת כאחד מהמשעבדים הגדולים ביותר שלה. אז מה אתם אומרים? האם תצליחו לשרוד בלי המכשיר נייד שלכם יום שלם? ומה עם שבוע?

בסדרת הסרטונים הבאה, תראו כמה הרסנית יכולה ההתנהגות ההתמכרותית לסמרטפונים להיות, ואל תחמיצו את הסקר הגדול שיקבע אחת ולתמיד: האם אתם עושים שימוש סביר בסמרטפון. או שלא.

מעבר לכך תקבלו כאן סקירה על המשמעויות החברתיות של הפייסבוק ושאר הרשתות.

40. אל תהיו האיש הזה שלא יכול לחיות בלי הסמאטפון. מומלץ להעביר את הסרטון לתלמידים בהתחלה ולקיים לאחריו דיון נוקב על השיעבוד הכי משמעותי של המאה החדשה. מחטיבה ומעלה. אורך: 2:36. ללא מילים. חפשו בגוגל: don't be that guy.
https://www.youtube.com/watch?v=eP3Dbs_xbKI

41. השתלט בחזרה על הזמן שלך. על הרגעים היקרים של החיים שמתפספסים לנו. מכיתות ו' ומעלה. אורך: 1:23. עברית עם תרגום. חפשו בגוגל: אנדרדוס - השתלט חזרה על הזמן שלך.

42. האם אתה מכור לסמרטפון? מבחן ההתמכרות הגדול. מכיתות ז' ומעלה. אורך: 4:49. באנגלית. חפשו ביוטיוב: Are You Addicted To Your Smartphone?

43. האם הרשתות החברתיות עושות אותנו מאושרים? נהדר. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:31. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: פיסבוק, איפון, איפד, רשתות חברתיות - האם זה עושה אותנו מאושרים?

44. מלכודת הדבש של הרשתות החברתיות. על כל המידע שאנחנו משאירים בפייסבוק. מתיכון ומעלה. אורך: 3:32. עברית עם תרגום. חפשו בגוגל: מלכודת הדבש של הרשתות החברתיות.
https://www.youtube.com/watch?v=FsSJavHU2fo

45. כשהפייסבוק קרס. אירוני ומדויק. מתיכון. אורך: 0:56. עברית. חפשו בגוגל: חשיפה - פייסבוק קרס.

46. להתנתק כדי להתחבר. נהדר. אורך: 2:12. ללא מילים. חפשו בגוגל: להתנתק כדי להתחבר.

47. סכנות באינטרנט - תיאטרון נגיעות במסר חזק. מחטיבה ומעלה. אורך: 2:52. בעברית. חפשו ביוטיוב: סכנות באינטרנט.
https://www.youtube.com/watch?v=jyUMxxtdYvc
קבלת השונה
רציונל: האם אנחנו באמת מסוגלים לקבל את זה ששונה מאתנו? נראה שבכל יום מחדש אנחנו נדרשים לענות על השאלה הזו: כמה אנחנו באמת פתוחים לקבל את האחר? כמה אנחנו מוכנים לשמוע את דעותיו ולהכיל את השוני שכל כך צורם לנו?

ללא ספק מדובר באחד הנושאים המרכזיים והחשובים שעליהם עומדת ההוראה.

48. האחר הוא אני. תיאטרון נגיעות צוחקים על הנושא הכואב של דחיית האחר. מחטיבה ומעלה. אורך: 7:00. בעברית. חפשו ביוטיוב: קבלת השונה. תוצאה שנייה.
https://www.youtube.com/watch?v=NN5YvDFY8oM

49. לקבל את השונה. מתוך 'בחזית הכיתה'. מכיתות ו' ומעלה. אורך5:21. אנגלית עם תרגום. חפשו ביוטיוב: לקבל את השונה.

50. שונה מכולם. סרטון נפלא ומעורר מחשבה על הקונפורמיות. מתיכון ומעלה. אורך: 8:38. ללא מילים. חפשו בגוגל: שונה מכולם

51. האחר הוא אני - אנימציה נפלאה ומתוחכמת. לגילאי התיכון. אורך2:31. ללא מילים. חפשו ביוטיוב: האחר הוא אני HIT.

52. איך לקבל את האחר? אריה מליניאק על קבלת האחר. מתיכון ומעלה. אורך:5:08.עברית עם תרגום. חפשו בגוגל: אריה מליניאק על איך לקבל את האחר?
סרטים מצוירים - נושאים נבחרים
רציונל: אמנם סרטונים מצוירים, אבל לגמרי בבחינת מים שקטים חודרים עמוק. לפעמים דווקא האנימציות מסירות מאתנו את המחסומים הטבעיים ומביאות לנו הזדמנות לקבל רעיונות ומחשבות באופן משוחרר יותר. זו גם מעלתם של הסרטונים הבאים, שטומנים בחובם מסרים שונים וחינוכיים, ערכים ותובנות מחיי היומיום. לצעירים ולמבוגרים שעדיין שומעים ומקשיבים לילד שבתוכם.

53. השעון. על משמעות הזמן. מכיתות ו' ומעלה. אורך: 8:50. ללא מילים. חפשו בגוגל: Celtic Video Alarm

54. תולדות המין האנושי בשלוש וחצי דקות. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:30. ללא מילים. חפשו בגוגל: Cavemen Funny Animated 3D Short Film

55. לפגוש את הגורל. מחטיבה ומעלה. אורך: 5:20. ללא מילים. חפשו בגוגל: CGI 3D Animated Short HD: "Dji: Death Sails" - by.

56. כשהטכנולוגיה לועסת אותך. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 3:35. ללא מילים. חפשו בגוגל: The Egyptian Pyramids - Funny Animated Short
https://www.youtube.com/watch?v=j6PbonHsqW0

57. הדרך לגן עדן. על תפיסת עולם וההכרה שהדרך חשובה לא פחות מהמטרה. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 4:24. ללא מילים. חפשו בגוגל: Donkey by Constantine Krystallis OFFICIAL

58. כוחו של היחיד. על עוצמה אישית. מכיתות ד' ומעלה. אורך: 2:18. ללא מילים. חפשו בגוגל: אנימציה עם מוסר השכל | Prospective student

59. הצפרדע החירשת. נהדר לכוחו של היחיד ולפעילויות כנגד הזרם. אורך: 2:31. מכיתות ד' ומעלה. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: סיפור הצפרדע - למי אתם מקשיבים?! סירטון מוטיבציה.

60. שניים על גשר. מוסר השכל לגישור וחכמת חיים. מכיתות ד' ומעלה. אורך: 2:24. ללא מילים. חפשו בגוגל: שניים על גשר.

61. בדרך אל העוגיות. מקוצר. סרטון מוטיבציה קלאסי. מכיתות ה' ומעלה. אורך: 3:05. חפשו בגוגל: בדרך אל העוגיות - מקוצר.

62. חכמת הגזר. סרטון על גישור בין טבע האדם והתחרותיות. אורך: 3:27. ללא מילים. חפשו בגוגל: Carrot Crazy
https://www.youtube.com/watch?v=7V7MOk0FZrg&list=PLGmbIPLuMbFIClDx5_f7RmqtVy8IZJ_C9&index=28
טד
רציונל: מה כבר לא נאמר על בימת ההרצאות המעניינת ביותר שיש בעולם - קחו את הנושאים המרתקים ביותר, הביאו את הנואמים הגדולים ביותר, הקציבו להם עשר דקות ותקבלו את אחד מהטרנדים המרתקים ומהעניינים ביותר שיש בעולם.

טד אמנם מתאימה יותר לחבר'ה בוגרים, אבל עם עיבוד השיחה נכון ושאלות מדויקות לדיון, מדובר בחומר נפץ אמיתי, שיוכל להרים קומה ולנער את כל האנשים שנמצאים באזור. באחריות!

63. דחיין מקצועי. מדוע ולמה פועל מנגנון הדחייה שלנו בצורה כל כך יעילה? מחטיבה ומעלה. אורך: 14:03. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: Inside the mind of a master procrastinator | Tim Urban.

65. בהרצאת הטד הקצרה הזו, תגלו את המיומנויות שיגרמו לאנשים לא רק לשמוע אתכם אלא גם להתחיל ולהקשיב לכם. כלי נהדר למורים ולמדריכי מורים. מחטיבה ומעלה. אורך: 9:58. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: How to speak so that people want to listen | Julian

66. איך להפוך את הלחץ לחבר? מתיכון. אורך: 14:28. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: הרצאת TED סוחפת של קלי מק'גוניגל על "איך להפוך את הלחץ לחבר".

67. ריטה פירסון. קלאסיקה אמיתית! כל ילד צריך מבוגר. נהדר לצוותי הדרכה. אורך: 7:48. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: ריטה פירסון - כל ילד צריך גיבור (מתורגם לעברית).

68. שפת גוף. כיצד תוכלו להעביר מסרים בצורה מדויקת וטובה יותר. מחטיבה ומעלה. אורך: 20:59. אנגלית עם תרגום. חפשו בגוגל: הרצאת TED מדליקה!! שפת הגוף שלכם מעצבת אתכם!

המלצת העורך
69. גם אנחנו נהיה יום אחד זקנים. על כיבוד הורים וגלגל החיים. מחטיבה ומעלה. אורך: 5:31. אנגלית עם תרגום. חפשו ביוטיוב: מוסר השכל מרגש.

70. כוחן של מילים. סרטון מדויק ומשובח על החשיבות והכוח של המילים. מכיתות ו' ומעלה. אורך: 1:47. ללא מילים. חפשו ביוטיוב: כוחן של מילים

71. אהבה שאינה תלויה בדבר. לפעילויות בינו לבינה. בעזרת הסרטון הבא, שמדגים מהי אהבה אמיתית שאינה תלויה בדבר, תוכלו להתחיל את הפעילות או את שיעור החברה הבא שלכם ממקום הרבה יותר גבוה ומדויק. מחטיבה ומעלה. אורך: 3:29. חזק במיוחד! חפשו בגוגל: אדם בן 93 שר לאשתו שנמצאת על ערש דווי
https://www.youtube.com/watch?v=1EkUT8zeyNM

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הילה יגאל-איזון

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ביה"ס לתקשורת מקדמת

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ד״ר אורית הוד-שמר

# data[].attributes.attachment_link.title
מדריך מהסרטים: ארגז כלים אדיר למחנכ/ת - 71 סרטונים לשיעורי חברה | הגיע זמן חינוך

# data[].attributes.attachment_link.description
בס"ד *המדריך לקוח מתוך 'עולם קטן' השנה היא 1995 וכל החבר'ה בתיכון מדברים על אחד, מל גיבסון, שמביא את משחק חייו בסרט שנקרא 'לב אמיץ'. הסרט קטף בהליכה את האוסקר לסרט הטוב ביותר, לבמאי (מל גיבסון שגם מופיע כגיבור הסרט) ולצילום הטוב ביותר. הסרט מגולל את סיפורו של ויליאם וולאס, אחד מגיבוריה הלאומיים של סקוטלנד.

# data[].attributes.headline
חניכה עושים באהבה...

# data[].attributes.body
חניכה עושים באהבה....❤️

# data[].attributes.headline
הפרעות קשב וריכוז

# data[].attributes.subject
הפרעות קשב וריכוז

# data[].attributes.body
סרטון חשוב ומדויק. אלו בדיוק הילדים שגדלים להיות החניכים שלנו. לנו בתור מפקדים יש מחויבות ושליחות להעצים אותם ולאפשר להם התחלה חדשה וחוויית הצלחה. כל מה שזה דורש זה תשומת לב וסבלנות.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
חנות שבאה מאהבה AdhdShop

# data[].attributes.attachment_link.title
ילדים עם הפרעת קשב בפניה ישירה ונרגשת למורים ולמורות

# data[].attributes.attachment_link.title
Simon Sinek: סימון סינק: איך מנהיגים גדולים מעוררים השראה ופעולה

# data[].attributes.attachment_link.description
לסימון סינק יש מודל פשוט אך עוצמתי המסביר מנהיגות מעוררת השראה בעזרת מעגל זהב והשאלה: "מדוע?" הדוגמאות שלו כוללת את "אפל", את מרטין לותר קינג ואת האחים רייט -- ומהצד השני את "טיבו", אשר (עד פסיקת בימה"ש האחרונה ששילשה את מחיר המניה שלה) נראתה בקשיים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Recently I've become more concerned with the ties among three words and their use in the classroom: fun, engagement, and learning. I see more and more teachers comment on creating fun lessons that engage students. I don't know that there's anything too terribly wrong with that premise, as long as learning remains the focus. I fear, however, that upon reflection of a lesson, fun becomes the measuring stick of the lesson's success and learning takes a backseat or becomes almost an option for the lesson.

Think about how a lesson is planned. I believe you should start with an end goal in mind. Hopefully, it centers around students gaining some amount of knowledge...introducing them (most days) to some information they may have never encountered or worked with before. Once that is identified, one should consider how best to impart that information and further plan from there. No matter what is done after that point, though, the main focus remains the acquisition and application of the new information. That target does not really move and all other actions only lead the student closer to the objective. Can that include 'fun' activities? Certainly. Does it have to? Absolutely not.

Again, I fear that the goal of the lesson for some in today's classroom is shifting from knowledge acquisition to fun. But are the students engaged and having fun? What a terrible proxy for learning. Whose is at fault for this shift to fun? I think the blame should be placed on the following:

Teacher evaluations looking for engagement as a measuring stick for an effective lesson.

Companies producing products capitalizing on engagement/fun, but not learning.

Districts/schools buying those company's products without doing their research.

Posts on social media praising engagement/fun, but not learning.

Professional learning/professional development focusing on engagement/fun, but not learning.

Sensing a trend here? If there's a focus on the engagement of fun and not learning, you're part of the problem.

Well, how do I know if my students were focused on the fun or the information? They looked engaged.
I believe assessment is the best answer here. Assessment allows teachers to know whether their students are properly engaged with the learning. Can that look like students producing some product? Yes. Can it be a conversation with a student about the information? Yes. Can it be an answer to a writing prompt? Yes. Can it be a multiple-choice assessment? Yes.

Without going into engagement too much (I've written about it much more here), engagement can be quite tricky to see. A student can appear to be reading a text, writing about a passage, or working collaboratively, but really be thinking about something completely off task, writing about something totally different, or 'collaborating' about weekend plans. How many times have you read a paragraph only to finish it and think that you have no idea what your eyes just scanned because you were thinking about something else? Similarly, a student may appear to be engaged in learning, but only cognitively engage in the fun aspects of the work and completely miss the actual information or application of information that should be the main goal.

Am I saying fun should be banished from the classroom or that teachers should go out of their way to make lessons boring or uninteresting?

Of course not. But I will say that if educators are striving to make all lessons fun and believe students should only engage in a lesson when they feel intrinsically motivated (This was proposed recently by an educator on twitter), we are missing the mark and I'm not sure we're painting a clear picture of real life. Sometimes you've got to know stuff because it leads to understanding other stuff. You may find this extremely interesting or you may not, but it could point you in the direction of other material which you do find interesting. Maybe you wouldn't understand the interesting stuff without understanding of the boring stuff. Again, the focus of the lesson is acquisition of information for further application, not fun.
What strategies do you use when planning to stay continually focused on the learning?

# data[].attributes.attachment_link.title
A Focus On Learning, Not Fun - The Effortful Educator

# data[].attributes.attachment_link.description
Recently I've become more concerned with the ties among three words and their use in the classroom: fun, engagement, and learning. I see more and more teachers comment on creating fun lessons that engage students. I don't know that there's anything too terribly wrong with that premise, as long as learning remains the focus .

# data[].attributes.body
https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5461706,00.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
האם בקרוב יתקיימו ההפסקות בבתי הספר היסודיים במהלך השיעור? משרד החינוך בחן את האפשרות לאפשר הפוגות במהלך השיעור ולשלב בהן פעילויות שונות לאחרונה. כך נודע ל-ynet.

לשכת המדען הראשי במשרד יחד עם אגף א' לחינוך יסודי במנהל הפדגוגי הזמינו לאחרונה דו"ח מקיף שנערך על ידי היוזמה למחקר יישומי בחינוך, בנושא הפוגות קצרות במהלך השיעורים. בפתח הדו"ח נכתב כי הוא הוזמן "לקראת קבלת החלטה אם לשלב הפוגות בזמן שיעור ככלי פדגוגי בבתי הספר היסודיים בישראל".

את הדו"ח חיברו רונית רם צור ממכללת סמינר הקיבוצים וד"ר עדו ליטמנוביץ', מהיזמה למחקר יישומי בחינוך. מסקנותיו הוגשו שלשום למשרד החינוך. הדו"ח מפרט את יעילות ההפסקות ואת היתרונות שבהן במהלך השיעור, לצד הסתייגויות. במשרד החינוך אישרו כי הדו"ח התקבל ומסרו כי בימים אלה הוא נבחן ונלמד. בין הפעילויות שהומלצו בדו"ח היו פעילות אירובית, יוגה ו"מיינדפולנס".

"הדו"ח הוזמן לפני מספר חודשים", מספרת ד"ר רם צור. "במשרד החינוך ביקשו לדעת כיצד הפוגות מסוגים שונים יכולים להשפיע על אקלים, מוטיבציה ותהליכי למידה בבית הספר, ובכך הוא התמקד. אני חושבת שמשרד החינוך מייצר היום חיבור הרבה יותר ממשי בין מדע לבין יישומים חדשניים, ומחפש לייצר חידושים מהפכניים, כל זמן שהם מתוקפים מבחינה מדעית".

מהדו"ח עולה כי הפוגות כאלה עשויות לתרום משמעותית לריכוז של התלמידים. להפוגות תנועתיות לדוגמא, נמצאה תרומה מבחינה קוגנטיבית והתנהגותית. במחקרים רבים שעליהם נשען הדו"ח "נמצא מתאם בין פעילות גופנית המונחית על ידי מורה בזמן השיעור לבין היבטים שונים של עלייה בביצועים קוגניטיביים ומדדים התנהגותיים. אלו מסייעים ללמידה ומפחיתים הסחות דעת".

עם זאת, הודגש בדו"ח כי "לא נמצאה עדות חד משמעית לתרומה של הפוגות שכוללות פעילות אירובית להישגים לימודיים".

ד"ר רם צור אמרה כי "באופן אישי אני מוצפת בפניות של מורים ומנהלים בעניין. בתי הספרים מחפשים כל הזמן דרכים חדשניות לחינוך והוראה. מה שלא היה ידוע פעם מתחיל להתגלות היום. משרד החינוך מאוד פתוח, ומנסה לקדם את הבריאות הנפשית וההנאה שבלמידה בקרב התלמידים. הצורך עולה כל הזמן בקרב בתי הספר".

"ממצאי המחקרים שבחנו את הנושא מראים שההפסקות יכולות לייעל את זמן ההוראה משום שהילדים מסבים את הקשב שלהם בצורה יותר יעילה, ואז המורה לא צריך לחזור שוב ושוב על החומר, וכך מתפנה זמן ללימוד חומר אחר", טוענת ד"ר רם צור.

שיעור ממוצע בבתי הספר כיום אורך 45 דקות. הדו"ח כאמור, מבקש לבחון שינוי במבנה השיעור. "מערכת החינוך בכל העולם אבל בעיקר בישראל הלכה לכיוונים מאוד עיוניים ושכחה שמי שלומד הוא לא רק מוח צף, אלא בן אדם, שיש לו גם רגשות וגם גוף", אמרה פרופ' עפרה מייזלס, מומחית לפסיכולוגיה התנהגותית מהחוג לחינוך באוניברסיטת חיפה, ויו"ר המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך בשנים 2012-2013.

היא הוסיפה כי "להושיב ילדים וגם מבוגרים לאורך שעות רבות על כיסא מתוך מטרה שלא יזוזו זו טעות חמורה. היחס לגוף האדם ולמה שקורה איתו הוא מאוד קריטי. הקשב שנדרש לצורך תשומת לב וריכוז הוא משאב שמתכלה מהר. המשאב הזה מתרענן ומתחדש כשעושים משהו אחר, כלומר הפסקה".

עוד אמרה מייזלס כי "משרד החינוך הבין שהפעילויות הללו אכן מסייעות, ולכן ביקש את המידע. בעיניי, יישום ההמלצות הוא מאוד ריאלי. יכול להתרחש שינוי דרמטי בלי הרבה מאמץ. כל מורה יכולה לעשות הפוגה לצורך פעילות תנועתית או דמיון מודרך או כל דבר אחר - ואז לחזור ללימודים. המטרה של דו"ח מהסוג הזה היא להבין איך זה נעשה בפועל. יחד עם זאת, אם רוצים שהוא ייושם באופן רחב היקף. צריך לחשוב על טכניקות פשוטות יחסית".

אבי קמינסקי, יו"ר מנהל אגפי החינוך ברשויות המקומיות, בירך על היוזמה ואמר כי "היום יש יותר ויותר התייחסויות לתלמידים בכיתה. יכול להיות שדווקא האפשרות הזו של מגוון שלם של הוראה, יחד עם הפוגה פדגוגית היא חיובית. אנחנו יודעים שילדים יכולים להתרכז ברוב המקרים במשך מקסימום 20 דקות. לעשות סוג של הפוגה במהלך השיעור ולהתחיל אותו מחדש, זה רעיון לא רע בכלל". בדבריו, הצביע על יתרון נוסף למהלך שבוחן משרד החינוך "שיטות מהסוג הזה יעזרו לנו לשלב יותר תלמידים מהחינוך המיוחד בחינוך הרגיל".

ממשרד החינוך נמסר בתגובה: "המשרד ביקש לבחון פרקטיקות שונות לשיפור איכות ההוראה ואפקטיביות הלימוד בכיתה. במסגרת זו פנה לביצוע סקירה ספרותית בנושא. בימים אלה הדו"ח התקבל במשרד, להמשך בחינה ולמידה".

# data[].attributes.attachment_link.title
משרד החינוך בוחן: הפסקות במהלך השיעור

# data[].attributes.attachment_link.description
האם בקרוב יתקיימו ההפסקות בבתי הספר היסודיים במהלך השיעור? משרד החינוך בחן את האפשרות לאפשר הפוגות במהלך השיעור ולשלב בהן פעילויות שונות לאחרונה. כך נודע ל-ynet. לשכת המדען הראשי במשרד יחד עם אגף א' לחינוך יסודי במנהל הפדגוגי הזמינו לאחרונה דו"ח מקיף שנערך על ידי היוזמה למחקר יישומי בחינוך, בנושא הפוגות קצרות במהלך השיעורים.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
"מערך מגל" מגל פיקוד מדריכים

# data[].attributes.attachment_link.description
ברוכים הבאים לערוץ היוטיוב של מערך מגל. המקום בו לומדים לפקד

# data[].attributes.headline
מפקדים יקרים!! בעמוד

# data[].attributes.body
מפקדים יקרים!! בעמוד זה תוכלו לקרוא חומרים ולראות סרטונים באשר לפיתוחים וטכנולוגיות למידה חדשות ומתקדמות, סרטונים בנושא פיקוד ומנהיגות, מאמרים ועוד.... מוזמנים לשלוח חומרים על מנת שנעלה בפורום הזה, לשימושכם!

# data[].attributes.body
https://www.edunow.org.il/edunow-media-story-256357

# data[].attributes.attachment_link.title
משרד החינוך בוחן: הפסקות במהלך השיעור

# data[].attributes.attachment_link.description
במשרד הזמינו לאחרונה דו"ח שבוחן את יעילות ההפסקות במהלך השיעור בבתי הספר היסודיים. "נמצא מתאם בין פעילות גופנית בזמן השיעור לעלייה בביצועים קוגניטיביים ומדדים התנהגותיים"

# data[].attributes.body
https://youtu.be/Uo0KjdDJr1c

# data[].attributes.attachment_link.title
מהי הדרך הנכונה לחיות? הסרטון המרגש הזה עונה על השאלה...

# data[].attributes.attachment_link.description
סרטון האנימציה עטור הפרסים הזה מספר לנו את סיפורם המקסים של אב הכלוא בתפיסת עולמו הנוקשית ובנו שטרם נלכד בשבלונה החד-גונית של עולם המבוגרים.

# data[].attributes.attachment_link.title
סגנונות תקשורת אבחון מקוצר (1)