# data[].attributes.body
Pamokos aprašas

# data[].attributes.body
Gamtosauginė mokykla. Žalioji vėliava

# data[].attributes.body
1.Už užduočių atlikimą galima buvo surinkti 50 taškų.
2. Baigiamojo darbo pristatymas
3. Bendras pažymys į TAMO dienyną
4. Žinių pasitikrinimas:

# data[].attributes.headline
Geografijos užduotys Biržų lankytojų centre, lankytinuose objektuose, kelionės metu.

# data[].attributes.subject
Geografijos užduotys Biržų lankytojų centre, lankytinuose objektuose, kelionės metu.

# data[].attributes.headline
Istorijos pamoka Papilio ir Biržų evangelikų reformatų bažnyčiose

# data[].attributes.subject
Istorijos pamoka Papilio ir Biržų evangelikų reformatų bažnyčiose

# data[].attributes.headline
Lietuvių kalbos pamokos planas ir užduotys

# data[].attributes.subject
Lietuvių kalbos pamokos planas ir užduotys

# data[].attributes.body
Baigiamasis darbas - koliažas iš K. Binkio sodybos gėlių.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mokykla dalyvauja Tarptautinėje gamtosauginių mokyklų programoje, kurios viena iš darbo krypčių - mokinių supažindinimas su saugomomis teritorijomis, kultūros paveldo ir gamtos vertybėmis. ,,Šaltinio" progimnazijos 7c ir 8a klasių mokiniai yra aplinkosauginio projekto „Tyrinėk. Atrask. Pažink" dalyviai. Mokiniai buvo pakviesti aplankyti Biržų kraštą ir susipažinti šio regiono gamtos ir kultūros vertybėmis. Kelionės metu moksleiviai atliko integruotas mokytojų paruoštas geografijos, istorijos ir lietuvių kalbos užduotis. Ir vaikams, ir mokytojoms buvo labai smagu dalintis patirtimi ir vykdyti bendrą veiklą su kito rajono mokytojomis: Jurgita Sereikiene, geografijos ir istorijos mokytoja, Vytaute Kuzmaite, dailės ir technologijų mokytoja, ir Edita Lansbergiene, lietuvių kalbos mokytoja, Biržų krašto muziejaus „Sėla" direktoriaus pavaduotoja. Mokiniams buvo pateikta daug naudingos informacijos apie Biržų krašto žymius žmones, kultūrinį ir istorinį palikimą, taip pat buvo nagrinėjamos temos, susijusios su aplinkosauga, saugomomis teritorijomis, jų steigimo svarba. Projekto dalyviai aplankė Biržų lankytojų centrą, susipažino su ekspozicija „Prasmengančios žemės kraštas", išsiaiškino, kaip susidaro smegduobės, jų padarinius gyventojams. Aplankėme gamtos paminklą - „Karvės olą" - smegduobę, susidariusią prieš du šimtus metų. Visiems didžiulį įspūdį paliko Kirkilų apžvalgos bokštas, nuo kurio atsiveria nepakartojamo grožio kraštovaizdis. Mokiniai atliko kraštovaizdžio tyrimą, apibūdino orus.

Pirmoji sustojimo stotelė buvo K. Binkio muziejus, kur mus pasitiko mokytojos Jurgita, Vytautė ir Edita su savo mokiniais. Šaltiniečiai turėjo progos susipažinti su autentiškais daiktais, priklausiusiais rašytojui Kaziui Binkiui, prisiliesti prie senovinių rakandų, menančių mūsų protėvių vargingą buitį ir sunkų darbą. Be teorinių žinių mokiniams dar buvo pasiūlyta pasivaikščioti po didžiulį sodą, gėlynus ir atrasti gėles, paminėtas Binkio ,,Utose" (eilėraščių ciklas).
Aplankėme ir Papilio evangelikų - reformatų bažnyčią, kurią pastatė Radvilos. Išklausę gidės pasakojimo, pasižvalgę po bažnyčią, mokiniai atliko įsivertinimo užduotis. Biržuose daug laiko praleidome pilyje ir edukaciniuose užsiėmimuose apie ginklus ir XVI a. matų sistemą , o vėliau dar turėjome nuostabų susitikimą su evangelikų - reformatų klebonu Rimu Mikalausku. Galėjome padiskutuoti apie reformaciją, jos svarbą, palyginti Papilio ir Biržų bažnyčias, jų architektūrą, vidaus detales.
Visos kelionės metu mokiniai ne tik dalyvavo edukacijose, bet ir atlikinėjo užduotis. Nors ir labai pavargę po įtemptos dienos, bet kupini įspūdžių ir naujų žinių grįžome namo.
Mokytojos Eglė Rupšienė ir Lina Tekorienė

# data[].attributes.attachment_link.title
Aplinkosauginio projekto „Tyrinėk. Atrask. Pažink" pamokos „ant ratų" Biržų regioniniame parke - Tauragės progimnazija

# data[].attributes.attachment_link.description
Mokykla dalyvauja Tarptautinėje gamtosauginių mokyklų programoje, kurios viena iš darbo krypčių - mokinių supažindinimas su saugomomis teritorijomis, kultūros paveldo ir gamtos vertybėmis. ,,Šaltinio" progimnazijos 7c ir 8a klasių mokiniai yra aplinkosauginio projekto „Tyrinėk. Atrask. Pažink" dalyviai. Mokiniai buvo pakviesti aplankyti Biržų kraštą ir susipažinti šio regiono gamtos ir kultūros vertybėmis.

# data[].attributes.body
Užduotys

# data[].attributes.body
Sužinojau... noriu sužinoti...man buvo įdomu...

# data[].attributes.body
Sužinojau... noriu sužinoti...man buvo įdomu...

# data[].attributes.attachment_link.description
Dėkojame Pačeriaukštės P. Poškaus bei Papilio pagrindinių mokyklų mokytojoms Jurgitai Sereikienei, Vytautei Kuzmaitei ir Editai Lansbergienei už inovatyvų  patirties sklaidos edukacinį  renginį -...

# data[].attributes.body
Baigiamasis darbas Biržų regioniniame parke

# data[].attributes.attachment_link.title
Pamokos „ant ratų“ Biržuose geografijos projektas Auguste p. 7c

# data[].attributes.headline
Raudonoji knyga. Informaciją rinko komandos. Informaciją susistemino Karina Vaičekauskaitė

# data[].attributes.subject
Raudonoji knyga. Informaciją rinko komandos. Informaciją susistemino Karina Vaičekauskaitė

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Saugomos rūšys Biržų regioniniame parke

Juodasis gandras

(lot. Ciconia nigra)

Juodųjų gandrų paplitimas lietuvoje

Manoma, kad 2014 metais šių paukščių populiaciją Lietuvoje sudarė maždaug 700 porų. Juodieji gandrai gyvena visoje Lietuvos teritorijoje, nors ir pasiskirstę nedideliu tankumu.. Didžiausia juodųjų gandrų dalis įsikuria Biržų, Šimonių, bei Žaliojoje girioje.

Deda 2-6, bet dažniausiai 3-4 baltus kiaušinius, su žalsvu atspalviu. Peri pasikeisdami abu tėvai 32-38 dienų.

KIAUŠINIS

Lytiškai subręsta trečiaisiais gyvenimo metais.

SUAUGĘS GANDRAS

Neseniai išsiritę jaunikliai būna pūkuoti ir šviesūs, geltonais snapais ir rausvomis kojytėmis. Augdami patamsėja, kojos bei snapas įgauna pilkšvą, žalsvai rusvą atspalvį.

JAUNIKLIAI

Mėgsta senus spygliuočių ir lapuočių miškus, pelkes, sunkiai prieinamas vietas. Lizdą krauna stambių, senų, medžių - ąžuolų, drebulių ir kitų medžių viršūnėse .Lizdą suka iš smulkių šakelių, šapų, pagalių ir dar sutvirtina mėšlu. Tame pačiame lizde peri keletą metų.

LIZDAS

Buveinė

Juodojo gandro buveinė - lizdas.Lizdavietei renkasi miško gilumą. Lizdą krauna stambių, senų lapuočių medžių - ąžuolų, drebulių, juodalksnių viršūnėse, kartais net ant nusvirusios šakos. Kartais apsistoja kitų plėšriųjų paukščių, tokių kaip vištvanagių, erelių, suopių lizduose. Tame pačiame lizde peri daugelį metų.

Išvaizda ir elgesys

Juodojo gandro galva, kaklas, pagurklis, viršutinė kūno pusė juodi, žalsvai rausvo metalinio blizgesio.Krūtinė, pilvas, pauodegys ir sparnų apačia balti.Snapas, kojos bei žiedas apie akis raudoni.Kūnas 95-100 cm igio.ūgis 102 cm.Sveria apie 3 kg.

Labai atsargus paukštis.Vengiantis žmonių.

IŠVAIZDA:

ELGESYS:

Balsas

Balsas tylus, snapu kalena retai.

Įdomūs faktai

Juodasis gandras daugelio šalių tikėjimuose laikomas šventu paukščiu.

Į žiemojimo vietas migruoja dviem keliais: vakariniu arba rytiniu.

Dažniausiai žiemoja Afrikoje, Nilo upės aukštupyje.

Į Lietuvą šie paukščiai parskrenda kovo mėnesio pabaigoje - balandžio pradžioje.

Juodieji gandrai susiporuoja visam gyvenimui.

Lenkijoje buvo nušautas sužieduotas juodasis gandras, kuriam buvo 18,7 metų.

Ūdra

(lot. Lutra Lutra)

Paplitusi visoje Europoje, beveik visoje Azijoje ir nedidelėje Šiaurės Afrikos dalyje.

Paplitusi visoje Lietuvoje, gana dažna. 1996 m. Lietuvoje gyveno 1300 ūdrų.Nuo 2019 m. sausio 1 d. išbraukta iš saugomų rūšių sąrašo.( Biržų RP specialistai pateikė kaip saugomą rūšį.)

Ūdrų paplitimas Lietuvoje

Ūdra, europinė ūdra - kiauninių šeimos plėšrus žinduolis. Gyvena iki 20 metų.Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Gerai nardo ir plaukia. Po vandeniu, neįkvėpusi, gali nuplaukti 400 m, kartais išvysto net 11-14 km/val. greitį.

Veikli visus metus, gyvena pavieniui. Aktyviausia sutemus, baikšti. Mėgsta sraunius miškų upelius ar žolėmis apaugusius ežerus su neužšąlančiomis properšomis. Savo gyvenamojoje teritorijoje ūdra turi nuolatinį urvą ir keletą laikinų slėptuvių po medžių šaknimis ar krantų išplovose.

Ilgis - nuo 50 cm iki 1 m. Gyvūno aukštis - 30 cm. Sveria 6-10 kg. Uodega raumeninga, plokščia, gali būti 25-55 cm ilgio. Uodegos storumas priklauso ir nuo ūdros įmitimo, nes čia kaupiasi riebalų atsargos. Kūnas ištįsęs, aptakus. Pėda panaši į šuns, tik ne su 4, o su 5 pirštais.

Išvaizda

Ausys beveik paslėptos plaukuose. Ūdrai nardant, ausų angos ir šnervės užsidaro. Stiprūs žandikauliai ir aštrūs dantys leidžia patikimai sugriebti žuvį. Šlapias kailis yra labai lygus, išdžiūvęs tampa panašus į dyglius - tai padeda greičiau nutekėti vandeniui. Šeriasi nuo pavasario iki rudens, bet pamažu, todėl kailis beveik visus metus kokybiškas. Ji nebijo ir pačio šalčiausio vandens kokį galime išmatuoti Lietuvoje.

Skiauterėtasis Tritonas

(lot. Triturus cristatus)

Paplitimas

Paplitimas Europoje

Salamandrinių šeimos uodeguotasis varliagyvis. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Pats didžiausias iš Europoje gyvenančių tritonų.

Pavasarį ir vasarą aptinkamas upių senvagėse, kūdrose. Pagrindinės nykimo priežastys - buveinių pokyčiai, vandens telkinių rūgštėjimas arba užteršimas, taip pat natūralių pievų sunykimas, kūdrų užaugimas, žuvų užveisimas tritonų gyvenamuose telkiniuose.

Kūno viršus pilkai juodas ar tamsiai rudas, pilvas išmargintas oranžinėmis ir juodomis dėmėmis. Tuoktuvių metu patinams užauga nugaros skiauterė dantytu kraštu.

Išvaizda

Skiauterėtieji tritonai dažniausiai minta dugne gyvenančia gyvūnija, pavyzdžiui, dėlėmis, sraigėmis ir vandens asiliukais, kartais ėda ir paprastuosius tritonus. Medžioja prieblandoje arba sutemus.

Mityba

Šikšniukas nykštukas

(lot. Pipistrellus pipistrellus

Paplitę Lietuvos vakarinėje ir šiaurinėje dalyse

Paplitimas

Mažiausias mūsų krašto šikšnosparnis. Kūno ilgis - 38 - 45 mm. Kūno masė - 4 - 7 g. Kailiukas šviesiai rudas. Apatinė kūno pusė gerokai šviesesnė, ištisai rusvai gelsva.

Išvaizda

Maitinasi netoli vandens, parkuose, miškų pakraščiuose. Lietuvoje gana dažnas, tačiau sutinkamas tik šiltuoju metų laiku. Per naktį suėda 3000 - 5000 uodų ir kitų smulkių vabzdžių. Patinai toli nemigruoja, o lieka arčiau žiemojimo vietų, todėl Lietuvoje patinai negyvena.Atvėsus orams praleidžia įmigę. Veda 1-2 jauniklius. Rudeninė migracija prasideda liepos pabaigoje. Jos metu ir poruojasi.

Niūraspalvis auksavabalis

(lot. Osmoderma barnabita)

Paplitimas Lietuvoje

Požymiai:Kvepia degutu. Lietuvoje retas. Dažniausiai aptinkami tik pavieniai vabalai.

Aptinkami (buveinė):Pamiškėse ir miško aikštelėse ant įvairių augalų žiedų ar ant medžių kamienų ar drevėse.

Išvaizda:Kūnas 22-32 mm ilgio, juodas ar juodai rudas, kiek metališko atspalvio

Įdomi informacija:Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Laisvėje vabalai gyvena maždaug mėnesį, laboratorijos sąlygomis gali gyventi daug ilgiau.

Balsas:Bebalsis

Elgiasys:Lervos vystosi trūnijančioje lapuočių medienoje, dažniau ąžuolo.Vystymosi trukmė- 2- 3 metai.Vabalai geba skristi tačiau iš tiesų skrenda tik nedaugelis ir dažniausiai ne daugiau šimto metrų, todėl plinta ribotai.

Rudasis nakviša

(lot. Nyctalus noctula)Buvo įrašytas į Raudonąją knygą nuo 1989 metų.Nuo 2019 metų dėl populiacijos pagausėjimo išbrauktas iš Raudonosios knygos sąrašų.

01

Paplitimas Lietuvoje

Požymiai:skraido greitai ir aukštai, 30 - 60 metrų aukštyje.

Balsas:Skleidžiamas ultragarsas - 20 kHz

Įdomi informacija:Stambiausias Lietuvos ir vienas iš didžiausių Europos šikšnosparnių. Atskiri individai turi pamėgtas savo maitinimosi vietas. Kartais skrenda maitintis 10 km nuo savo dienojimo vietų.

Elgiasys:Subrendę patinai gyvena pavieniui, nesubrendę - mažomis grupėmis. Patelės jauniklius gali pernešti iš vienos slėptuvės į kitą. Net tuomet, kai jaunikliai nedideli ir nesugeba skraidyti, patelės juos išsineša iš slėptuvės ir trumpam palieka ant medžio kamieno, o pačios tuo metu maitinasi gaudydamos vabzdžius.

Išvaizda:Kūno ilgis - 64 - 82 mm, atstumas tarp sparnų tarpugalių - 320 - 450 mm, svoris - 18 - 40 g. Kailiukas rudas, ausys ir snukutis - tamsiai rudi.

Buveinė:Dienoja medžių drevėse, mėgsta genių iškaltus uoksus ir dreves su apvaliomis angomis, neretai aptinkamas pastatuose.

Natuzijaus šikšniukasPipistrellus nathusii

Natuzijaus šikšniukas

Kūno ilgis - apie 5 cm, svoris - 6-11 g. Sparnų mostas apie 25 cm. Nugara pilkai rusva. Pilvas ir krūtinė šviesesni. Sparnų plėvių viršus juosvas, apačia šviesesnė. Ausys juosvos arba durpių spalvos. Gyvenimo trukmė - apie 7 metus.

Natuzijaus šikšniukai minta įvairiais vabzdžiais, medžioja naktį. Dieną slepiasi drevėse, inkiluose, plyšiuose. Patelės veisimosi metu gyvena kolonijomis, patinai gyvena atskirai. Poruojasi rudeninės migracijos metu arba žiemojimo vietose. Dažniausiai 2 jaunikliai gimsta birželio pabaigoje.

Natuzijaus šikšniukai gyvena plačialapių ir mišriuose miškuose,kartais apsistoja palėpėse.

NAME OF YOUR PRESENTATION

Baltakaktė skėtė Leucorrhinia albifrons

Paplitimas: Lietuvoje aptikta Alytaus, Biržų, Ignalinos, Kelmės, Molėtų rajonuose.Gyvena vidutiniškai turtinguose ir neturtinguose maisto medžiagų ežeruose, taip pat silpnai rūgščiuose vandenyse. Lervos vystosi 2 metus. Jos gyvena tarp gausiai vešinčios povandeninės augalijos. Suaugusios lervos nuo gegužės vidurio iki liepos pradžios lipa ant kranto, prisitvirtina prie augalų ar kelmų 1-2,5 m aukštyje ir neriasi. Suaugėliai laikosi netoli savo išsiritimo vietų. Nakvoja miške, dažniausiai ant pušų. Poruojasi nuo birželio pabaigos iki liepos pradžios. Poravimasis trunka 10-17 valandų. Suaugėliai gyvena vidutiniškai 42 dienas. Yra duomenų, kad suaugėliai patinai kovoja dėl teritorijos su bronzinėmis skėtėmis (Cordulia aenea). Pastebėta, kad baltakaktėmis skėtėmis minta Libellula, Anax genties žirgeliai. Skraido nuo gegužės pabaigos iki rugpjūčio pradžios.

Baltakaktė skėtė

Mažoji nehalenijaNehalennia speciosa

Mažoji nehalenija

Dydis nuo 20 iki 25 mm. Mėlynos, bronzinės, žalios spalvos, metalo blizgesio.

Rūšis nyksta dėl besikeičiančių ar nykstančių pelkių ir jų sausinimo.

Gyvena buveinėse, kuriose vyrauja negilūs vandens telkiniai, pelkių bendrijos, taip pat aukštapelkėse bei tarpinio tipo pelkėse. Buveinė neturtinga mineralinių medžiagų, jai būdingas rūgščios reakcijos vanduo.Lervos gyvena ir laikinuose vandens telkiniuose. Gali ištverti vandens telkinio išdžiūvimą vasarą ir įšalą žiemą. Tai stenotipinė rūšis, kurios paplitimas susijęs su viksvomis. Dažniausiai skraido plotuose, esančiuose tarp kiminų juostos ir atviro ežerėlių vandens, rečiau - liūliuojančiose pelkių dalyse. Skriado silpnai, lėtai, žemai, dažniausiai tarp vandens augalų. Naktį slepiasi žolėse. Skraido nuo birželio iki rugpjūčio mėn.

Raktažolė pelenėlė

(lot. Primula farinosa)

Raktažolė pelenėlėPrimula farinosa

Raktažolė pelenėlė - raktažolinių šeimos, raktažolių genties augalas. Daugiametis, 10-25 (35) cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis trumpas, malonaus kvapo. Lapai skroteliniai, lygiakraščiai arba kiek karbuoti, pliki, apatinė pusė matinė, miltuota (nuo to kilęs ir rūšies pavadinimas - pelenėlė).

Išvaizda

Žydi gegužės - birželio mėn.Lietuvoje ne visur vienodai paplitusi. Dažnesnė šiaurinėje Lietuvos dalyje, kitur reta arba visai nepasitaiko.Auga šlapiose ir drėgnose pievose, pamiškėse. Mėgsta šlapokus durpinius dirvožemius.Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Paprastasis kardelisGladiolus imbricatus

Augalas daugiametis, dažniausiai su dviem rutuliškais gumbais.Užauga iki 70 cm aukščio, stiebas laibas. Pamatinia lapai 2-6 cm, stiebiniai - 2-3 cm ilgio, su negausiomis gyslomis.Žiedynas tankus, turi 5-10 žiedų. Apyžiedis purpuriškai violetinis. Žydi gegužės - liepos mėn. mėn. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai.Auga drėgnuose mišriuose miškuose, pievose.

Raudonpilvė kūmutė

(lot. Bombina bombina)

Raudonpilvė kūmutė šeimos varliagyvis.Raudonpilvės kūmutės savaime paplitusios maždaug vidurio ir rytų Europoje iki Uralo kalnų.

Lietuvoje raudonpilvė kūmutė paplitusi netolygiai, pagrindinės jos radavietės yra pietų, rytų ir šiaurės rytinėje Lietuvos dalyse, o vakarinėje šalies dalyje žinomos tik pavienės populiacijos.Daugiausia raudonpilvių kūmučių buveinių yra pietų ir rytų Lietuvoje. Manoma, kad Lietuvoje gali būti 300-500 radaviečių. Ši rūsis sparčiai nyksta visoje Europoje, taip pat ir Lietuvoje. Nyksta dėl tinkamų buveinių nykimo: mažų vandens telkinių užaugimo arba žuvų juose užveisimo.

Pupuliacija, buveinės

Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje paprastai neužauga didesnė nei 4 cm. Oda su smulkiomis karpelėmis. Nugara tamsiai pilka su neryškiomis juodomis ar žalsvomis dėmėmis ir baltais taškeliais. Plaukiojamosios plėvės yra tik ant užpakalinių kojų. Užpulta plėšrūno kūmutė atlošia galvą ir pakelia kojas - demonstruodama ryškų raštą ir perspėja, kad yra nuodinga ir ją pulti pavojinga. Jos odoje tarp gumburėlių yra poros, išskiriančios frinoliziną, kuris žinduolių kūne ardo kraują.

Išvaizda, elgesys

Didysis kukurdvelkis

(lot. Langermannia gigantea)

Paplitimas

Jis auga ganyklose, parkuose, soduose, miškų pakraščiuose tad tai reiškia jog jis auga beveik visoje Lietuvoje.

Išvaizda

Tai rutuliškas grybas, kurio skersmuo gali siekti net iki 1 metro ir net daugiau, o svoris net maždaug 20kg. Beto, tai gana greit augantis grybas, dažniausiai užauga per naktį. Jis būna baltas, bet spalva nevisada vienoda turi ir gelsvo ir rusvo atspalvio.

Plaukuotoji jonažolė

(lot. Hypericum hirsutum)

Paplitimas Lietuvoje

Paplitimas

Augalas paplitęs mišriuose miškuose, pamiškėse. Auga derlinguose dirvožemiuose, uogavietėse, dažnai - vidutinio pavėsio. Augalas paplinta retinimo kirtimuose, prie kvartalinių linijų ir retuose uosynuose.

Išvaizda

Išvaizda - užauga 30-80cm. Stiebas apvalus, 30-80 cm aukščio, apaugęs plaukeliais. Žiedai sistelkę į skydiškus žiedynus, stiebo ir šakelių viršūnėse. Žiedo vainiklapiai penki, tamsiai geltoni, su tamsiomis dėmelėmis. Vaisius- atsidaranti dėžutė.

Įdomūs faktai

Jonažolė naudojama vaistinėms reikmėms, nes iš jos pagaminti preparatai pasižymi priešuždegiminiu, sutraukiančiu, antiseptiniu, audinius regeneruojančiu, tonizuojančiu ir t.t. poveikiu.

Mažasis baublys

(lot. Ixobrychus minutus)

Paplitimas

Paplitimas - Lietuvoje retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Mėgsta gausiai apaugusius įvairius vandens telkinius. Lizdą krauna ant nendrių stiebų, apie 20-50 cm virš vandens. Tačiau kartais lizdą įsirengia ir krūmuose.

Išvaizda

Patino viršugalvis, nugara, pečiai, antuodegis, uodega juoda, metalo blizgesio. Kitos kūno dalys šviesiai pilkai rusvos. Pagurklyje ir krūtinės šonuose yra išilginės rudos dėmės. Snapas gelsvai žalias, kojos žalios. Patelės nugarinė pusė juosvai ruda.

Elgsena

Veisimosi lakotarpiu mažųjų baublių patinai šaukia kimiu „pumb...pumb", „vuur, vurr", o kitu laiku greitai „ke-ke-ke". Ištikus pavojui slepiasi žolių tankmėje vertikaliai išsitiesdamas, todėl lengvai užsimaskuoja ir primena sausą stuobrį. Vikriai laipioja šakomis ir po nendres. Skrenda lengvai, bet pabaidytas greit tupia į tankumynus.

NAME OF YOUR PRESENTATION

Šiaurinis šikšnys

Eptesicus serotinus Schreber

Paplitimas Lietuvoje

INFO

Lietuvoje plačiau paplitusi šiauriniuose, vakariniuose bei rytiniuose regionuose.

NAME OF YOUR PRESENTATION

Vėlyvasis šikšnys paplitęs visoje Europoje, Azijoje (išskyrus jo šiaurines teritorijas) bei Šiaurės Afrikoje. Lietuvoje rūšis randama beveik visoje teritorijoje. Lietuvoje žinomos trys šių stambių šikšnosparnių populiacijos: Kaune, Vilniuje ir Marcinkonyse.Vėlyvasis šikšnys yra didelis šikšnosparnis. Aptinkamas šiltuoju metų laiku ir žiema. Vasarą slepiasi pastatų stogų, sienų ertmėse. Pastaraisiais metais pastebimas kolonijų gausėjimas gerai saules šildomų sodų namelių palėpėse. Vesti jauniklio patelės buriasi a kolonijas, po 100 - 200. Patinai tuo metu laikosi pavieniui arba mažomis grupelėmis. Maitintis skrenda tuojau po saulės laidos. Gaudo stambius vabzdžius, mėgsta grambuolius.Po vieną jauniklį veda birželio viduryje. Po mėnesio jaunikliai jau pradeda skraidyti. Žiemoti įprastinėse šikšnosparnių žiemovietėse (rūsiuose, požemiuose) vengia - įsikuria antžeminiuose pastatuose, tikriausiai ir daugiabučių namų ertmėse, nes žiemą dažnai patenka ir į gyvenamąsias patalpas.Didžiojoje Lietuvos teritorijoje įprastas šikšnosparnis. Nors populiacijos dydis nėra tiksliai žinomas, tačiau pastebimas jos gausėjimas. Pastarąjį dešimtmetį Vilniaus apylinkėse vasara užfiksuota keletas didelių, naujai susiformavusių jauniklių vedimo kolonijų, kuriose suskaičiuojama ir po 100 - 200 žvėrelių.Didžiausia grėsmė rūšiai yra žmonių nepakantumas didelėms šių žvėrelių grupėms gyvenamuosiuose pastatuose. Reikėtų įrengti palėpes imituojančių slėptuvių netoli šikšnosparnių kolonijų, gerai saulės šildomose vietose.

Įdomu apie šikšnosparnius:)

Šikšnosparniai yra įvairaus dydžio nuo 5 g. iki gigantų, kurių sparnai siekia du metrus tarpugalyje.Šikšnosparniai yra vieninteliai žinduoliai, turintys tikrus sparnus ir galintys toli skristi.Visų šikšnosparnių akys yra didelės ir gerai išsivysčiusios, nes puikai mato net naktį.Dauguma neskiria spalvų.Šikšnosparnių klausa yra labai gera kaip ir delfinų. Jie maisto susiranda klausos dėka.

1. Šikšnosparniai. Pažintinė serija2. Raudonoji knyga3. Internetas4. Žemėlapių rinkiniai5. Augalų atlasas

Literatūra

NAME OF YOUR PRESENTATION

# data[].attributes.attachment_link.title
saugomos rūšys Biržų regioniniame parke by Karina on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Saugomos rūšys Biržų regioniniame parke Juodasis gandras (lot. Ciconia nigra) Juodųjų gandrų paplitimas lietuvoje Manoma, kad 2014 metais šių paukščių populiaciją Lietuvoje sudarė maždaug 700 porų. Juodieji gandrai gyvena visoje Lietuvos teritorijoje, nors ir pasiskirstę nedideliu tankumu.. Didžiausia juodųjų gandrų dalis įsikuria Biržų, Šimonių, bei Žaliojoje girioje.

# data[].attributes.attachment_link.title
Biržai- smegduobių susidarymas ledynų įtakoje

# data[].attributes.headline
Giedrius Sirvydas, Eimantas Knatauskas, Eimantas Stankus, Dovydas Siutilas

# data[].attributes.subject
Giedrius Sirvydas, Eimantas Knatauskas, Eimantas Stankus, Dovydas Siutilas

# data[].attributes.headline
Jorūnė Kleinaitė, Karina Vaičekauskaitė, Adriana Rasovaitė, Meda Pikčiūnaitė

# data[].attributes.subject
Jorūnė Kleinaitė, Karina Vaičekauskaitė, Adriana Rasovaitė, Meda Pikčiūnaitė

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pamokos Biržų regioniniame parke

Tauragės „Šaltinio" progimnazijos8a kl. mok. Karina Vaičekauskaitė, Adriana Rasovaitė, Meda Pikčiūnaitė ir Jorūnė Kleinaitė

Žemėlapis

Atstumas: 262 kmKelionės trukmė:3 val. 11 min.

Grįžimas

Išvykimas

Transporto priemonių tyrimas

Išvada: Važiavome ne itin aktyviu keliu, todėl transporto priemonių buvo mažai.

Kazio Binkio muziejus

Muziejuje susipažinome su Kazio Binkio veikla, kūryba, mokykla, kurioje jis mokytojavo apie 3 metus, domėjomės jo asmenybe. Sužinojome, kad jis buvo originalus, nebijantis eksperimentuoti rašytojas.Sužinojome apie jo išskirtines parašytas ūtas ( eilėraščių tipas), jas nagrinėjome

ŪTA „RŪTA"

Šypsodamos skina ji rūtą,Šypsodamos pina kasas, -Šią naktį bernelio yr būta.Šypsodamos skina ji rūtą...Tyliau... Sužinos - tai pražūta...Bet kaip sužinos tai ir kas?Šypsodamos skina ji rūtą,Šypsodamos pina kasas...- Kazys binkis

Papilio evangelikų - reformatų bažnyčia

Įkūrė Rudojo Radvilos sūnus Kristupas (Perkūnas) Radvila.R. Radvila pirmasis iniciavo idėją, kad biblija turėtų būti išversta įvairių šalių kalbomis.Pastatyta 1785 m.Dabartinis kunigas: Rimas Mikalauskas.Istoriniuose šalriniuose pradėta minėti 1593 m.

Biržų evangelikų -reformatų bažnyčia

Biržų reformatų parapiją įsteigė Mikalojus Radvila Rudasis.Pastatyta 1874 m.Kunigas: Rimas MikalauskasIstoriniuose šaltiniuose pradėta minėti 1584 m.

Panašumai

Skirtumai

Bažnyčių panašumai ir skirtumai

Vidaus ineterjeras (kolonos, karūna, sienos) Išorės interjeras( spalvos, apdaila, stilius).

Abiejų bažnyčių kunigas yra Rimas Mikalauskas. Abiejų bažnyčių kryptis reformacija.Abi bažnyčios yra Biržuose.

Biržų pilis

Buvo pastatyta Kristupo Radvilos (praminto Perkūnu) dėka 1589 metais. Tais pačiais metais Biržams buvo suteikta Magdeburgo teisė. 1625 m. Švedai nuniokojo pilį, tačiau ji vėl buvo atstatyta. 1704 pilis vėl buvo sunaikinta, tačiau išliko rūmų griuvėsiai su pietvakarine siena, vartų pastato fragmentai, arsenalo pamatai.

Informacija iš edukacijos

Edukacijos metu gavome užduotis skirtingais matavimo vienetais išmatuoti arsenalo, rikiuotės aikštės ilgį, plotį, plotą ir perimetrą.I užduotis: išmatuoti rikiuotės aikštę pėdomis ir apskaičiuoti plotą.Ilgis - 210 pėdų.Plotis - 279 pėdų.Plotas - 58590 pėdų kv.II užduotis: išmatuoti arsenalo ilgį ir plotį sieksniais. Apskaičiuoti perimetrą.Ilgis - 41 sieksnis.Plotis - 8 sieksniai.Perimetras - 98 sieksniai.

Biržų regioninio parko lankytojų centras

Regioninio parko teritorijoje yra Biržų pilis, Astravo ežeras ir daug kitų objektų.Biržų regioninis parkas įkurtas 1992 m. Jo tikslas yra išsaugoti karstinių įgriuvų kraštovaizdį, istorines vietas, išsaugoti gamtines sistemas ir vykdyti tyrimus šiame krašte.Pagrindinė ekspozicijos tema - „Prasmengančios žemės kraštas", kadangi Biržų kraštas garsėja smegduobėmis, įgriuvomis, įdomiais geologiniais procesais.

Kirkilų apžvalgos bokštas

Kirkilų apžvalgos bokštas yra Biržų regioninio parko teritorijoje .Apžvalgos bokštas savo forma primena kanoją arba grimztančią valtį, pusmėnulį.Bokštas yra beveik 32 metrų aukščio.Užlipus į apžvalgos bokštą atsiveria nuostabūs vaizdai - 30 vandens pilnų smegduobių, vadinamų Kirkilų draustinio ežerėliais, kurių skersmuo - apie 35 m ir daugiau.

Karvės ola

Karvės Ola yra beveik apskrita, piltuviška karstinė smegduobė, esanti Karajimiškio kaime, Biržų regioniniame parke.Speleologai mano, kad jai - apie 200 metų.Jos skersmuo 10-12 metrų, gylis - apie 12,6 m. Duobės dugne yra atvira kiaurymė.9 m gylio karstinės įgriuvos dugne yra 5 atšakos, tuneliai ir 1,5 m gylio požeminis ežeriukas.

Saugomos rūšys Biržų regioniniame parke

Daugiau saugomų rūšių:https://view.genial.ly/5d009e2266b3d20f82f51bcf/presentation-saugomos-rusys-birzu-regioniniame-parke

Juodasis gandras

Ūdra

Užduotys

Užduotys

Refleksija: Mūsų žinių bagažas

Manau, kad tokios pamokos yra daug įdomesnės ir naudingesnės. Labai jų pasiilgsiu. - Karina

Tokios pamokos suteikia galimybę patirti visus įmanomos potyrius ir praplėčia žinias. Labai buvo įdomi ši išvyką ir įspūdį paliko Karvės Ola. - Jorūnė

Man labai patinka tokios kelionės nes per jas sužinau daug daugiau, nei keliaujant su tėvais. Ši kelionė buvo išties labai įdomi nes turėjau galimybę pamatyti dar neregėtą Lietuvos šiaurę ir sužinoti labai daug apie Biržų kraštą. -Meda

Manau, kad tokios pamokos yra naudongos, nes tik dirbdami kitoje aplinkoje galime tobulėti. - Adriana

Informacijos šaltiniai

Gidų pasakojimaiŽinios įgytos pamokų metuWikipediaInformaciniai stendaiLankstinukaiwww.šaltiniai.infowww.birzuparkas.lt

# data[].attributes.attachment_link.title
Pamokos Biržų regioniniame parke by Karina on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Pamokos Biržų regioniniame parke Tauragės „Šaltinio" progimnazijos8a kl. mok. Karina Vaičekauskaitė, Adriana Rasovaitė, Meda Pikčiūnaitė ir Jorūnė Kleinaitė Žemėlapis Atstumas: 262 kmKelionės trukmė:3 val. 11 min. Grįžimas Išvykimas Transporto priemonių tyrimas Išvada: Važiavome ne itin aktyviu keliu, todėl transporto priemonių buvo mažai.