# data[].attributes.body
Metsamajandus on kriitilise tähtsusega nii majandusmetsanduse kui ka ökosüsteemi tervise säilitamise seisukohalt. Mets on koduks elusloodusele ning puhta õhu, vee ja muude oluliste ressursside allikaks.

Võib tunduda, et loodus ei vaja inimese sekkumist. Kuid ilma selleta kaotavad puud oma turustamiskõlblikud omadused. Lisaks sellele arenevad sellises keskkonnas haigused ja putukad, ülepopulatsiooni tõttu suureneb konkurents toitainete, vee ja valguse pärast ning suureneb tuleoht. Kasutades kaasaegseid metsamajandamise tehnoloogiaid, saavad maaomanikud säilitada ökosüsteemi optimaalset seisundit.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Eesti Teaduste Akadeemia (TA) Looduskaitse Komisjoni kiri Riigikogu Keskkonnakomisjonile ja Keskkonnaministeeriumile

Metsanduse olukorrast Tartus, 22.01.2018

Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon arutas olukorda Eesti metsanduses ettekandepäeval "Teadus ja seadus metsas" Tartus Baeri majas 13.12.2017. Ettekandepäeva päevakord on toodud lisas 1. Põhjendame oma järeldusi lühidalt seletuskirjas, mis on toodud lisas 2.

Arutelu järel tõdesime:

1. Hästi korraldatud metsamajandus ja elurikkuse hoidmine ei ole omavahel vastuolus ja nad saavad üksteist toetada. Meil on häid näiteid säästvast metsa majandamisest, kuid tä- nane metsamajandus tervikuna oma praeguses suundumuses ei ole jätkusuutlik, ei taga elurikkuse hoidmist, arvestab vähe ökosüsteemsete teenustega ja vajab seetõttu muutmist.

2. Metsa teoreetilise juurdekasvu ja raiemahtude võrdlemine summaarselt ei näita tegelikku olukorda. Eksitavad on ka metsamaa pindala kasutamine metsade pindala tähenduses ja kaitstavate metsade juurdekasvu andmete kaasamine metsade jätkusuutliku raiemahu arvestusse.

3. Metsandusstatistikast selgub, et käesoleval sajandil on meie puistude keskmine vanus vähenenud ka siis, kui arvestusse on kaasatud kaitsealused metsad. See tähendab, et majandusmetsade keskmine vanus on vähenenud vastavalt rohkem. Keskmise vanuse vähenemine näitab, et meie metsades raiutakse juurdekasvust rohkem. Seda on soosinud nii raievanuse alandamine kui ka muutused puidukasutuses.

4. Majandusmetsade keskmise vanuse vähenemisega kaasnevad mõjud, mis vajavad eraldi analüüsi järgmistes aspektides:

a) Üha nooremalt raiutav majandusmets toimib üha vähem ökosüsteemina metsaseaduse § 3 (1) mõistes ja ta hakkab rohkem vastama puuistandiku tunnustele § 3 (4) mõistes.

b) Kaitsealuste ja käimasoleva menetluse käigus täiendavalt kaitse alla võetavate metsade pindala eeldab, et nende kõrval asub ökosüsteemina talitlev majandusmets. Majandusmetsa asendumine puuistandikega tähendab, et elurikkuse ja metsa ökosüsteemsete teenuste säilitamiseks on kaitsavate metsade pindala vaja veelgi suurendada.

c) Majandusmetsade raievanuse vähenemise tagajärjel kaob traditsioonilisel biotehnoloogial rajanev puidukasutus ja alles jääb puidu peenfraktsioonidel baseeruv puidukasutus. Selline muutus mõjutab toodete tarbimisväärtust, ökoloogilist jalajälge ning inimeste suhet puidu, puude ja metsaga. Need muutused ei pruugi vastata säästva arengu põhimõtetele.

5. Metsade säästvaks majandamiseks on raiete planeerimisel vajalik üldiste tunnusarvude nagu kasvukiirus (jooksev juurdekasv) ja tagavara (puuliikide ja vanusklasside puidu varud kogu metsamaal) asemel arvestada kogu metsamaa pindala jagunemisega (peapuuliikide kaupa) erineva vanuselise struktuuri, liigilise koosseisu ja kasvukohatingimustega metsaosade (pindalaosade) vahel. Raiete teostamisel tuleb säilitada elupaigaline mitmekesisus ja metsaalade ruumiline sidusus ning iga puuliigi puhul taotleda osapindalade ühtlast jaotist kogu raieringi ulatuses.

6. Säästva arengu seadus näeb ette, et taastuva loodusvara osas tuleb määrata selle kriitiline varu (puuliigi raieküpsete puistute pindala püsiva suurusena) ja kasutatav varu (seda püsisuurust iga-aastaste lisandumiste arvel ületav pindala). Metsade osas seda seni tehtud ei ole, kuid selle määramine on vajalik.

7. 16.12.1997 tegi Riigikogu Vabariigi Valitsusele ettepaneku algatada mulla kaitset sätestava eelnõu koostamine. Vastav seadus on tänaseni vastu võtmata ja seetõttu on praktilise mõjuta ka mullakaitset käsitlevad metsaseaduse sätted. Palume eeltoodud tähelepanekuid arutada ja arvestada veel kehtiva metsanduse arengukava järgi toimetamisel ja järgmise arengukava väljatöötamisel.

Lugupidamisega

Urmas Tartes

Eesti TA Looduskaitse Komisjoni esimees

Lisa 1.

Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni 55. ettekandepäev teemal

"Teadus ja seadus metsas"

toimus 13. detsembril 2017 algusega kell 11.00 Baeri majas (Veski 4, Tartu).

Päevakord:

11.00 Sissejuhatus Urmas Tartes, TA Looduskaitse Komisjon

11.10 Mets eile, täna, homme Urmas Tartes, TA Looduskaitse Komisjon

11.40 Loodusmets ja majandusmets elurikkuse kandjana Meelis Pärtel, Tartu Ülikool

12.10 Eesti metsandus ja linnud Olav Renno, Eesti Ornitoloogiaühing

12.40 Metsis metsas Ivar Ojaste, Eesti Ornitoloogiaühing

14.15 Eesti kaitsealade metsakasvukoha- ja elupaigatüübid Anneli Palo, Tartu Ülikool

14.45 Metsakoosluste käsitlemine õigusloomes Riina Martverk, Keskkonnaministeerium 15.15 Metsa väärtustest turul ja turuväliselt Üllas Ehrlich,Tallinna Tehnikaülikool

15.45 Põdrad teel Ragne Oja, Keskkonnaagentuur

16.15 Metsapoliitika on omadega metsas Rainer Kuuba, erametsaomanik

16.45 Arutelu Urmas Tartes Eesti TA Looduskaitse Komisjoni esimees

Lisa 2.
Eesti TA LKK ettekandepäeva "Teadus ja seadus metsas" (13.12.2017) järelduste lühikokkuvõte
Puhta ja puutumatu looduse ning Eesti kui metsariigi kuvand on saanud üheks Eesti identiteediks nii sise- kui välisriiklikult. Säästliku arengu printsiibid on kirjutatud meie erinevatesse ühiskondlikesse kokkulepetesse, seadustesse ja arengukavadesse. Ka metsamajandust juhtivad seadused ja kokkulepped seavad eesmärgiks tagada metsa kui ökosüsteemi kaitse ja säästev majandamine. Kahjuks tuleb tõdeda, et meie senised tegevused on olnud nende eesmärkide tagamisel ebapiisavad, ohustavad metsa jätkusuutlikku kasutamist ja vajavad muutmist.
Metsade elurikkus on vähenenud
Meie metsade elurikkuse hoidmiseks on vaja, et kaitsealade kõrval oleks mitmekesise vanuselise struktuuri ja erinevate elupaikadega majandusmets. Kui erinevus kaitstava metsa ja majandusmetsade vahel läheb liiga suureks ja kaob metsaalade sidusus (rohekoridorid), siis hakkab elurikkus langema.

Oluline tagasiside elurikkuse seisundi kohta on Punane nimestik [1], kus rahvusvaheliselt ühtse metoodika alusel hinnatakse liikide ohustatust (väljasuremise tõenäosust). 2008 tehtud hindamise tulemusel selgus, et paljud metsaelupaikadega, eriti vanade metsadega seotud liigid on ohustatud või väljasuremisohus. Eesti Ornitoloogiaühingu tehtud uuringus selgus, et aastatel 1984-2016 on metsaga seotud liikide arvukus vähenenud keskmiselt 0,5% aastas [2].

2017 seisuga oli meil rangelt kaitstavaid metsi umbes 12% metsamaast, kuid neist ligikaudu 3/4 on raiejälgedega või mõõduka keskmise vanusega metsad. Seetõttu ei tohi liiga kiiresti vähendada vanade majandusmetsade pindala. Raiete teostamisel tuleb säilitada elupaigaline mitmekesisus ja metsaalade ruumiline sidusus ning iga puuliigi puhul taotleda osapindalade ühtlast jaotist kogu raieringi ulatuses.

Kuigi metsaraie mõju elurikkusele on kõige suurem, siis seda mõjutavad ka teised metsakasutusvaldkonnad (jahindus, igaüheõiguse alusel kasutajad). Ka nende mõju tuleb analüü- sida, vajadusel reguleerida ja/või tõsta teadlikkust.

Elurikkust vajab ka metsamajandus. Liigiliselt ja geneetiliselt mitmekesine majandusmets on tunduvalt vastupidavam võimalike (üha enam ülemaailmselt levivate) patogeenide ja kahjurite ründe suhtes. Vanadest majandusmetsadest saadava puidu kvaliteet on samuti parem.
Majandusmetsade keskmine vanus väheneb
Metsanduse aastaraamatust [3] selgub (tabel 1.8.1), et sel sajandil on meie metsade keskmine vanus hakkanud vähenema ka siis, kui statistikasse on kaasatud kaitsealused metsad - 56 aastalt 55 aastani. Seda ei saa enam seletada metsamaa pindala muutumisega. Metsamaade pindala suurenes hoogsalt aastani 2000, pärast seda on olnud suurenemine vaid 3% (joonis 1.4.1.1). Teistest rohkem on vähenenud kuusikute ja haavikute keskmine vanus - vastavalt 60 aastalt 56 aastani ja 49 aastalt 43 aastani. See tähendab, et tänane metsaraie ületab juurdekasvu.

Lähtudes ühtlase metsakasutuse põhimõttest peaks majandusmetsa vanuseline struktuur olema ühtlane kogu raieringi kestel. Igal aastal langetatakse näiteks 1% metsast ja järgmise saja aasta jooksul saab igal aastal võtta sama koguse metsa. Ühel aastal langetatud metsa asendab järgmisel aastal teisal samasse vanusesse kasvanud sama suur mets. Ja nii sajandeid. Sellises metsas on kaitsealade kõrval ka vana majandusmetsa ning on võimalik hoida metsaalade sidusust.

Meie majandusmetsade vanuseline struktuur on ajaloolistel põhjustel ebaühtlane. Meil on suhteliselt palju küpset metsa ja seda kasutatakse argumendina metsanduse arengukavas [4] plaanitud raiemahtude õigustamiseks. Mis juhtuks, kui arengukavas ette nähtud raiemahud realiseeruksid? Alljärgnevas tabelis on näidatud, mis juhtub majandusmetsaga erinevate raiemahtude juures. 12-15 miljonit m3 /a on metsanduse arengukavas [4] pikaajaliseks ja jätkusuutlikuks hinnatud raiemaht. 10,4 miljonit m3 /a on tänane tegelikuks hinnatud raiemaht. Raiemaht 6,35 miljonit m3 /a tagab 100-aastase raieringi. Alljärgnevas tabelis (Tabel 1) on meie majandusmetsade pindala arenguklasside kaupa korrutatud küpse metsa hektaritagavaraga. See annab meie majandusmetsade maksimaalse võimaliku raiemahu. Andmed pärinevad metsanduse aastaraamatust [3], tabelid 1.2.5 ja 1.2.6. Valmiv mets peaks saama küpseks metsaks 10 aasta jooksul. Keskealise metsa vanus on üle poole küpsusvanusest ja väiksem küpse metsa vanusest. Näiteks kuusikute puhul on see minimaalselt 40-70 aastat (2016 oli minimaalne raievanus 80 aastat) ehk sellest metsast peaks jätkuma umbes 30 aastaks.
TABEL 1. Metsamajanduse jätkusuutlikkus erinevate raiemahtude korral.
Tabelist selgub, et raiudes 15 miljonit m3 /a jätkuks majandusmetsa kõige rohkem 42,3 aastaks. Esimene kriis saabub 10 aasta möödudes, sest valmivat metsa on küpsest kaks korda vähem. Raiemahtude säilitamiseks tuleks taas alandada raievanust, kuid see ei suurenda juurdekasvu. Väga suur kriis saabub 30 aasta möödudes, sest tänaste latimetsade pindala on veelgi väiksem ja raievanuse alandamine ei suurenda juurdekasvu. Edaspidised raiemahud peavad ikkagi kahanema ligikaudu poole võrra, sest latimetsa hektaritagavara on 29% küpse metsa tagavarast, keskealisel metsal kuni 71%. Majandusmetsade keskmine vanus langeb 21 aastani.

Tänaseks raiemahuks hinnatakse 10,4 miljonit m3 /a. Sellisel juhul tekib esimene kriis 10- 15 aasta möödudes, suured probleemid tekivad 40-50 aasta möödudes. Sellise raiemahu korral langeb meie majandusmetsade keskmine vanus 30 aastani.

Mõlema stsenaariumi järgi kujunev majandusmets ei suuda tagada ökosüsteemseid teenuseid endisel tasemel ja selle kompenseerimiseks tuleb suurendada kaitstavate metsade pindala. Sellise vanusega mets sobib veel peenpuittoodete tegemiseks ja tselluloositööstusele. Noorelt langetatud puude puidu kvaliteet on kestvate täispuittoodete valmistamiseks ebapiisav ja see viib vastava puidutööstuse osakaalu vähenemisele.
Traditsiooniline biotehnoloogia ja kaasaegne puidukasutus
Traditsioonilisel biotehnoloogial rajanev puidukasutus arvestab nii liigiliste iseärasustega kui ka sama liigi erinevatest kasvutingimustest tulenevate erisustega. Näiteks aeglaselt kasvanud, tihedate aastarõngastega puit on tugevam ja stabiilsem sama liigi kiirelt kasvanud puidust.

Paljude liikide (mänd, kuusk jt) lülipuit on eriti välistingimustes tunduvalt vastupidavam, sest puitu kahjustavad seened ja putukad tegutsevad valdavalt maltspuidus. Kui hästi hooldatud metsal lasta edasi kasvada ka pärast tänase lubatud raievanuse saavutamist, siis lülipuidu osa ja sellega puidu tehnoloogiline kvaliteet tõuseb jätkuvalt veel mitmekümne aasta kestel [5]. Sellisest puidust valmistatud toodete (majadest tarbeesemeteni) kasutusiga ulatub sajanditeni. Näiteks Poolas tehtud uuringutes leiti, et 16-18 sajandil põhiliselt männi lülipuidust ehitatud kirikute puidu tugevus ületas kaasaegse ehituspuidu tugevust [6]. Kirikute ehitamiseks kasutati põhiliselt 100-130 aasta vanuste mändide lülipuitu. Võrdluses kasutatud kaasaegne ehituspuit pärines 60-70 aasta vanuses langetatud puudest ning puudus lüli- ja maltspuidu vaheline eristus.

Loomulikult on ka insenerpuidul oma väärikas koht tänases puidukasutuses, sest nii on võimalik luua selliseid tooteid, mida metsast ei saa. Samas püütakse kohati ka taasluua neid puidu omadusi, mida traditsioonilisel biotehnoloogial rajanev puidukasutus oskas metsast ise üles leida, kuid mis tänastes intensiivtootmise voogudes ära kaovad.

Puidu tehnoloogilist kvaliteeti on võimalik hinnata mitteinvasiivsete meetoditega juba kasvaval puul [7]. Vastav kogemus on olemas ka Eestis [8, 9] ning on kasutuses ka mitmetes saetööstustes. Üks võimalik innovatsiooni suundi puidutööstuses võiks olla puidu looduslike erisuste senisest tõhusam arvestamine ja tehnoloogilistes huvides ära kasutamine alates juba metsa kasvatamisest. Ka insenerpuidu kvaliteet ja vastupidavus on suurem, kui tema koostamiseks kasutatakse kvaliteetsemat lähtematerjali. Kvaliteetsest puidust tehtud tooted vajavad vähem puidukaitsevahendite kasutamist ja kestavad kauem, mistõttu nende keskkonnamõju on väiksem.
Kogu puidutööstus ei vaja vanaks kasvanud täispuitu
Puidukeemia-, tselluloosi- ja paberitööstuse jaoks pole vanade puude puitu vaja. Puidu peenfraktsioonidest tehtud tooteid (näiteks erinevad puitlaast- ja puitkiudplaadid) tehakse tänapäeval saetööstuse jäätmetest, kuid neid on võimalik teha ka noorelt langetatud puidust. Seega on metsatööstuses endas olemas teataval määral vastandlikud huvid raiete korraldamise osas. Samas on sellise tööstuse ökoloogiline jalajälg suurem täispuittoodete valmistamise jalajäljest. Tselluloosi- ja paberitööstus on metsaga seotud tootmisharudest kõige suurema saastekoormusega.
Metsamajandus on teelahkmel
Jätkates täna toimuvate protsessidega konflikt metsade raiumise ja ökosüsteemsete teenuste tagamise vahel kasvab. Ohtu satub täispuitu kasutava puidutööstuse jätkusuutlikkus.

Võimalik, et mõistlik on muuta metsamajanduse paradigmasid ja kujundada mingi osa majandusmetsast (võimalik, et osaliselt ka kasutusest välja jäänud põllumaid) puuistandikeks, kus kasvatataksegi teatud tööstusharude tarbeks kiirekasvulisi (puu)liike (näiteks hübriidhaab, pilliroog).

Erinevate arengustsenaariumide puhul tuleb meil igal juhul määrata metsa kriitiline varu ja pöörata senisest rohkem tähelepanu muldade kaitsele.

Kui tahame täita säästva arengu eesmärke ja tagada jätkusuutlik metsakasutus ka meie lastelastele, siis tuleb hakata raiemahtudele pidurit tõmbama.

Täna on meil selleks veel võimalused olemas. 10 aasta pärast võib olla hilja ja me oleme kaotanud midagi meile väga olulist.

2. Eesti metsadest on kadunud 60 000 linnupaari aastas:

3. Aastaraamat Mets 2016. Keskkonnaagentuur, 2017:

4. Eesti metsanduse arengukava aastani 2020:

5. Millers, M. The proportion of heartwood in conifer (Pinus sylvestris L., Picea abies [L.] H. Karst.) trunks and its influence on trunk wood moisture. Journal of Forest Science, 59, 2013 (8): 295-300:

6. Witomski, P., Krajewski, A. Kozakiewicz, P. Selected mechanical properties of Scots pine wood from antique churches of Central Poland. European Journal of Wood and Wood Products, 2014, 72:293-296.

8. Hani, M. Kuuse- (Picea abies) ja männipuidu (Pinus sylvestris) tugevusparameetrite uurimine akustiliste mitte-purustavate ja purustavate meetoditega. Eesti Maaülikool, magistritöö maaehituse erialal. Tartu, 2014.

9. Püssa, M. Saematerjalide sorteerimine käsitsi ning akustikal põhineva meetodiga. Tallinna Tehnikaülikool, bakalaureusetöö, Tallinn 2015.

# data[].attributes.attachment_link.title
Eesti metsamajandus ei taga elurikkuse hoidmist meie metsades

# data[].attributes.attachment_link.description
Eesti Teaduste Akadeemia (TA) Looduskaitse Komisjoni kiri Riigikogu Keskkonnakomisjonile ja Keskkonnaministeeriumile Metsanduse olukorrast Tartus, 22.01.2018 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon arutas olukorda Eesti metsanduses ettekandepäeval "Teadus ja seadus metsas" Tartus Baeri majas 13.12.2017. Ettekandepäeva päevakord on toodud lisas 1. Põhjendame oma järeldusi lühidalt seletuskirjas, mis on toodud lisas 2.

# data[].attributes.headline
Artikkel 2017.a Artiklist tuleb välja et metsamajandamisel lähtutakse eelkõige puidutööstuse huvidest ja jäetakse tahaplaanile elurikkus ja säästev metsamajandus

# data[].attributes.subject
Artikkel 2017.a Artiklist tuleb välja et metsamajandamisel lähtutakse eelkõige puidutööstuse huvidest ja jäetakse tahaplaanile elurikkus ja säästev metsamajandus

# data[].attributes.body
https://maaleht.delfi.ee/artikkel/77105792/metsakaitsjad-otsivad-tasakaalu

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Metsanduspoliitika peab lisaks puidutöösturite huvidele arvestama ka keskkonnakaitsjate, turismiettevõtjate ning teiste huvigruppidega, et majandus oleks jätkusuutlik ning elukeskkond säiliks.

Viimastel kuudel ühiskondlikku arutellu tõusnud metsandusteema on aidanud probleemi teadvustada, kuid mõndagi on jäänud segaseks ning paljud küsimused ühese vastuseta. Looduskaitsjaid sildistatakse äärmuslikeks hulludeks, kes ei mõista maailmamajanduses toimuvaid protsesse ega metsakasutuse vajadust. Samal ajal otsivad keskkonnakaitsjad tegelikult tasakaalu ressursside tarvitamise ja elukeskkonna säilimise vahel, et majandus küll toimiks, aga ümbritsevat maailma pöördumatult ei kahjustataks.

Kohaliku metsamajanduse peamiseks probleemiks ongi just tasakaalu leidmise küsimus. Keskkonnakaitsjad ei vastandu metsade majandamisele kui sellisele, soovitakse vaid, et majandamine toimuks liigirikkust ning elujõulist metsamassiivi säilitavatel tingimustel.

Möödunud aasta lõpul protesteerisid keskkonnaaktivistid metsaseaduse muudatuse vastu eelkõige sel põhjusel, et muudatusega leevendati küll raiepiiranguid (muu hulgas alandati kuuskede raievanust), ent samas ei tasakaalustatud seda sammu teiste, elurikkust kaitsvate meetmetega. Avalikkuses tekkinud dialoogi tulemusel astus riik tasakaalu leidmisele sammukese lähemale, kinnitades käesoleva aasta alguses laane- ja salumetsade kaitsmise kava, millega venitati erinevatel põhjustel pea viisteist aastat. Looduskaitsjad tervitavad seda edasiminekut tänuga, samas ei maksa unustada, et laane- ja salumetsade kava kinnitamisega täitis riik vaid metsanduse arengukavas võetud kohustust.

See samm üksi metsanduspoliitikat siiski tasakaalu ei vii, kuna Eesti metsamajandus on juba üle kümne aasta säästva metsanduse põhimõtetest üha eemale triivinud. Meie metsanduspoliitika alusena välja kuulutatud säästlik metsandusmudel tähendab, et ühiskond peab toimima keskkonna poolt seatud piirides ja majandus omakorda ühiskonna poolt seatutes.

Praegu domineerivad puidutööstuse huvid aga looduskülastusi korraldavate turismiettevõtete, metsade rekreatiivset funktsiooni kasutavate kodanike ning metsaelustiku säilimise üle, seades metsade sotsiaalse ning ökoloogilise väärtuse selgelt teisejärgulisele kohale.

Jätkusuutmatu metsamajandus

2011. aastal kinnitatud ja praeguseni kehtiv metsanduse arengukava, mille vastu riigikontroll toona sõna võttis, paludes jätkusuutmatu perspektiivi tõttu selle tagasilükkamist, on metsa eelkõige puidutooraine allikana käsitledes tugevalt majanduslike huvide poole kaldu.

Ehkki metsakaitsjad mõistavad puidutoormevajadust, tuleb meeles pidada, et metsaressurss taastub pika aja jooksul, puudutab väga paljusid erinevaid huvigruppe ning seda peab kasutama hoidlikult. Puidu ja puidutoodete eksport on viimase kaheteistkümne aasta jooksul mahult kahekordistunud, nii et igal aastal tarnitakse Eesti metsaressursse riikidesse, kus metsad on jätkusuutmatu majandamise tõttu juba ära raisatud.

Riik lähtub sellest, et praegune metsaressurss on tekkinud nõukogudeaegse alamajandamise tingimustes, ning sellest järeldatakse, et küpsete puistute rohkuse tõttu tuleb meie metsi praegu palju intensiivsemalt raiuda. Samas ei anta endale aru, et küpsete metsade intensiivse raie tõttu kasvab pidevalt liigivaeste noorendike osakaal, viies meid üha lähemale majandatavate puistute otsalõppemisele. Pärast seda tuleb aga lisaks puidu ekspordile koomale tõmmata ka selle siseriiklik kasutus. Kuna metsaressurss on üle kogu maailma üha väärtuslikumaks muutumas, siis peaksime seda majandama targalt ja jätkusuutlikult, et metsa majanduslikest, sotsiaalsetest ning ökoloogilistest hüvedest edaspidigi osa saada.

Ehkki riiklikul tasandil seatakse Eestile skandinaavia metsandusmudelit ikka veel eeskujuks, tunnistavad seda mudelit pikaaegselt praktiseerinud soomlased ja rootslased metsaliikide massilist väljasuremist ning maastike puupõllustumist. Ka Eestis on sarnased probleemid juba aktuaalsed. Käesoleva aasta alguses andsid ornitoloogid teada, et meie metsadest kaob igal aastal 60 000 linnupaari. Pikaajaline haudelindude seire näitab isegi väga tavaliste metsalindude, näiteks inimestele hästi tuntud tutt-tihase, leevikese ja siisikese arvukuse vähenemist.

Spetsialistide sõnul on liikide arvukust mõjutanud nii otsene metsade raie kui ka selle kaudsed mõjud. Suuremate metsamassiivide killustamine kahjustab muu hulgas must-toonekurge ja metsist, metsakanaliste ja teiste tavapäraste saakobjektide vähenemisega on aga oluliselt kahanenud ka põliste metsaliikide, näiteks kanakulli ja kassikaku arvukus. Ornitoloogid leiavad, et metsalinnustiku päästmiseks tuleb pesitsusperioodil kehtestada üldine kevad-suvine raierahu ning riiklikult loobuda skandinaavia metsandusmudeli kui halva eeskuju poole püüdlemisest.

Kasvav puidutoorme vajadus

Praegu valmistuvad keskkonnaühendused pöördumiseks, millega palutakse keskkonnaministeeriumit 2020. aastani kehtiv metsanduse arengukava juba praegu avada ning käesoleva aasta jooksul ümber vaadata, kuna see on sisuliste teadmiste osas ajale jalgu jäänud (nt süsinikusidumise uuringud, netojuurdekasv jt säästliku metsanduse põhimõtted).

Asjaga on kiire ka seetõttu, et Eesti metsa- ja puidutööstuse liidu koostatud prognooside alusel kasvab toormevajadus juba 2018. aastaks kolme-nelja miljoni tihumeetri võrra ning käesoleva aasta jooksul on tulnud üha uusi uudiseid puidutööstuse laienemisest.

Soomlaste puidukontsern Metsä kavatseb Pärnusse uue vineerivabriku rajada, eesti metsatöösturid tahavad Tartu lähedale hiiglasliku (kuni kolme miljoni tihumeetrise tootmisvõimsusega) puidurafineerimistehase ehitada ning Riigikogus võetakse peatselt vastu elektrituruseaduse muudatused, mis võimaldavad Auvere elektrijaamas põletada kuni 3,4 miljonit tihumeetrit puitu aastas.

Samal ajal kui puiduvajadus lähiaastatel järjest kasvamas on, pole tegelikult teada, kas Eesti metsade raiemahud ikka jäävad säästliku piirmäära raamesse. Statistilise metsainventuuri raiemahtude arvutamise metoodikas on arvestatavaid probleeme, näiteks välitöödel kändude leidmise keerukus (alla 8 cm kände ei mõõdeta), või ka tõsiasi, et ortofotode analüüsis ei suudeta eristada alla 0,5 hektari suuruseid lanke.

Keskkonnaühenduste hinnangul peab ka raiemahtude suurust täpsustama, et meil oleks parem ülevaade metsades toimuvast, seda enam, et puidutoormevajadus on lähiaastatel hüppeliselt tõusmas.

Puistute noorenemise, raiemahtude kasvamise ning liigilise olukorra pideva halvenemise tõttu on tuhanded inimesed üle kogu Eesti meie metsade pärast üha süvenevas mures. Keskkonnaaktivistid ei soovi riigile kätt ette panna, vaid meie metsamajandust omalt poolt aidata, et puidukasutus toimuks jätkusuutlikult ning selle käigus säiliks ka meie metsade sotsiaalne ning ökoloogiline väärtus.

Selle saavutamiseks peab riik kõigi huvigruppidega tihedat koostööd tegema ning looduskaitsjad, aga ka näiteks turismiettevõtjad on sellest koostööst vägagi huvitatud. Puit on eestlastele tõepoolest oluline ning seda peab ka kasutama, aga samal ajal tuleb meeles pidada, et metsaressurss on taastuv vaid sellisel juhul, kui seda majandatakse mõistlikult.

# data[].attributes.attachment_link.description
Metsanduspoliitika peab lisaks puidutöösturite huvidele arvestama ka keskkonnakaitsjate, turismiettevõtjate ning teiste huvigruppidega, et majandus oleks jätkusuutlik ning elukeskkond säiliks.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Meil eestis on metsi juba vähemalt 200 aastat majandatud. Seega on meie metsad enamasti inimtekkelised. Mis inimene on kord loonud, vajab enda juures inimese kätt ka edaspidi.
Selline mets on elusorganism. tal on oma noorus, keskiga ja vanaduspõlv.

Kui metsa ei majandata, siis metsa majanduslik väärtus pikemas perspektiivis ajas ei kasva, vaid kahaneb. Puud surevad, uued kasvavad asemele. Kuusikud muutuvad ajapikku viljakatel pinnastel valgelepikuteks või siis sarapikeks. Valgelepikust võib saada toominga mets jne. ja tulevastele põlvedele ei päranda te just suuri väärtusi. Ka teie ise ei ole saanud midagi peale maksude tasumise näol rahulduse riigi toetamisest.

b) ma armastan väga loodust ja arvan, et metsa majandamine on väga kahjulik loodust hävitav tegevus

Kas olete teadlik ka sellest, et metsa majandamisega suureneb metsa co2 sidumise võime. Metsast raiega välja viidud tarbepuiduga viiakse co2 ringlusest välja koguni võib-olla kuni aastasadadeks (puitehitised). Maa saab hakata siduma uusi co2 koguseid. Majandamata mets seob tunduvalt vähem co2 - e. Metsa all lagunevatest surnud puudest läheb co2 kohe tagasi ringlusesse.

Säästlik metsamajandus ei ole sugugi loodusele kahjulik tegevus.

c) ma arvan, et minu metsas on palju erinevaid loodusväärtusi, mida peaks kaitsma ja säilitama ja metsa majandamine teeks neile kahju.

Peaksite laskma oma metsa spetsialistil üle vaadata ja kindlaks teha, milliste väärtustega seal on tegemist. Näiteks endistele põllumaadele rajatud puhtpuistud ei ole sugugi liigirikkad ei rohtaimestiku ega ka puude poolest. Sellistest puistutest on alles raiete abil võimalik liigirikkaid puistuid kujundada. Selliste puistute majandamisest eemal hoidmine pigem vaesestab, kui rikastb loodust.

# data[].attributes.attachment_link.title
Metsanduse Arendamise Ühing - Ma ei soovi oma metsa majandada, kuna

# data[].attributes.attachment_link.description
Meil eestis on metsi juba vähemalt 200 aastat majandatud. Seega on meie metsad enamasti inimtekkelised. Mis inimene on kord loonud, vajab enda juures inimese kätt ka edaspidi. Selline mets on elusorganism. tal on oma noorus, keskiga ja vanaduspõlv. Kui metsa ei majandata, siis metsa majanduslik väärtus pikemas perspektiivis ajas ei kasva, vaid kahaneb.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hiite Maja sihtasutus ühines pöördumisega Eesti metsade kaitseks. Tänane metsade majandamine on võtnud rüüstamise mõõtmed, toimub terve elukeskkonna ja järeltulevate põlvede arvelt, ei arvesta Eesti traditsioonilise metsanduse tavadega ning kahjustab sageli ka looduslikke pühapaiku. Pöördumise algatas MTÜ Päästame Eesti Metsad, sellega on liitunud kümneid organisatsioone ja üle nelja tuhande inimese.

Pöördumisega saab tutvuda ja oma nõusoleku lisada siin: https://petitsioon.savetheforest.ee/ Kutsume kõiki metsa- ja hiiesõpru petitsiooniga ühinema!

Pöördumise sissejuhatuses seisab:

Metsal on inimese jaoks ökoloogiline, majanduslik, sotsiaalne ja kultuuriline väärtus ning nende hüvede kasutamise vahel peab valitsema tasakaal. Praegu seda tasakaalu ei ole. Täna on mets peamiselt puidutöösturite tootmisressurss, metsas justkui jõude vedeleva rikkuse allikas. Tasakaalustatud metsandus on ökoloogiliste, kultuuriliste, majanduslike ja sotsiaalsete väärtuste järjepidev taastootmine.

Nõuame Eesti Vabariigi valitsuselt ja Riigikogu saadikutelt nii koalitsioonis kui opositsioonis seadusandluse ettevalmistamist viivitamatuks üleminekuks tasakaalustatud metsandusele.

Jätkusuutmatu metsamajandamise tagajärjel tekitatud probleemide lahendamist ei saa jätta meie laste ning lastelaste õlule. Me ei saa minna ajalukku põlvkonnana, kes teadlikult pärandab oma järeltulijatele elamiskõlbmatu maa. Hästi toimivad, liigirikkad ja stabiilsed ökosüsteemid on olulised mitte ainult kultuurilistel või looduskaitselistel põhjustel, vaid ennekõike seetõttu, et nendega on seotud meile, inimestele, eluks vajalikud looduslikud hüved. Kliima, mullastiku, veesüsteemide ja elurikkuse elujõulisusest ning terviklikkusest sõltub meie igapäevane -tõsi seni küll veel teadvustamata -heaolu. Elurikkuse kadu arutult suure metsaraie tagajärjel mõjutab lõpuks nii magevee kättesaadavust, toidutootmist kui ka kultuurilisi ja riigikaitselisi aspekte.

Ahto Kaasik

Uurime, tutvustame ja hoiame looduslikke pühapaiku ning laiemalt Eesti põlisrahva pärandkultuuri ja elukeskkonda.

# data[].attributes.attachment_link.description
Eesti looduslike pühapaikade ja põlisrahvaste pärandkultuuri ja elukeskkonna uurimine, hoidmine, tutvustamine ja kaitse.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Metsas toimetades ei tohi metsaomanik oma tegevusega ohustada metsa kui ökosüsteemi ega kahjustada genofondi, metsamulda, veerežiimi jms. Ei tohi tekitada eeldusi seenhaiguste levikuks ja tuule- või putukkahjustuste tekkeks. Metsakaitse on üks metsa majandamise osa. Metsakaitset reguleerib Metsaseaduse § 40 ja Metsa majandamise eeskirja § 19. Metsakahjustused võivad tekkida nii inimtegevuse kui ka looduslike tegurite mõjul. Metsakahjustuste vältimiseks on vaja esmalt tundma õppida kahjustuse liike, teisalt osata ennetada või peatada juba levinud kahjustusi.

Põhiliselt kahjustavad meie metsi loodusjõud (tormid, lumi, liigne vesi, tuli), seened (nt juurepess, saaresurm, haavataelik), putukad (nt üraskid, männikärsakad), ulukid ja valed majandamisvõtted. Eraldi väärib metsakahjustajana väljatoomist kobras.

Kasvama jäävate puude ja loodusliku uuenduse, raielangi mulla ning ümbritseva metsa ja metsamulla kaitseks on metsa majandamise eeskirjaga keelatud:

Metsa majandamisel vigastada nendel puudel, mis raiumisele ei kuulu, tüve, võra või latva ulatuses, mis annaks alust nende puude sanitaarraieks;

Ohustada või oluliselt kahjustada metsa kui ökosüsteemi või metsa genofondi, metsa veerežiimi, metsamulda sügavamalt kui 30 cm (välja arvatud kändude juurimisel ning maapinna ettevalmistusel liigniisketes kasvukohatüüpides vesivagude ja küngastena), metsa uuenemise ja uuendamise tingimusi, luua eeldusi tuulekahjustuste tekkeks, seenhaiguste ja putukkahjurite levikuks;

Metsa uuendamisel ei tohi purustada pinnase pealmist kihti enam kui 50%-l uuendusala pindalast, metsa raiel enam kui 25%-l raielangi pindalast;

Raietööde käigus kahjustatud teed, sihid, kraavid, sillad ja truubid tuleb korrastada vähemalt raieeelsele tasemele ühe aasta jooksul metsateatise kehtivuse lõppemisest arvates;

Kraavide ja truupide kahjustamise tagajärjel ei ole lubatud tekitada kestvaid veekahjustusi, millel on puistu tervislikule seisundile negatiivne mõju;

Korrastustööd peavad tagama metsasihtidel liikumisvõimalused päästeteenistuse transpordivahenditele;

Metsamajanduslike tööde teostamisel tuleb võimaluse korral vältida pärandkultuuri objektide kahjustamisest;

Juuremädaniku leviku tõkestamiseks võib töödelda okaspuukände bioloogiliste taimekaitsevahenditega või karbamiidiga.

Omanikule on pandud kohustus oma metsal silma peal hoida. Ta peab jälgima, et metsa seisund halvemaks ei muutuks ning oskama arvestada, et metsakahjustused võivad tekkida paljude looduslike tegurite mõjul. Sealjuures on tähtis ka naabritega arvestamine - on olnud juhtumeid, kus mets saab kahjustada hooletu naabri süül, kes näiteks pole midagi ette võtnud oma kuusikus laieneva üraskikoldega. Kui omanik targalt tegutseb, on võimalik päris suurtes piirides kahjustusi ära hoida.

Metsakaitse eesmärgiks on vähendada ja/või vältida majandusliku kahju tekkimist. Metsakaitsetegevuse sisu oleneb kahjustuse liigist. Kuna valdkond on lai ja võimalusi rohkesti, võiks selle kohta lähemat infot küsida oma ala spetsialistilt ( näiteks metsakonsulendilt).

# data[].attributes.attachment_link.description
Metsas toimetades ei tohi metsaomanik oma tegevusega ohustada metsa kui ökosüsteemi ega kahjustada genofondi, metsamulda, veerežiimi jms. Ei tohi tekitada eeldusi seenhaiguste levikuks ja tuule- või putukkahjustuste tekkeks. Metsakaitse on üks metsa majandamise osa. Metsakaitset reguleerib Metsaseaduse § 40 ja Metsa majandamise eeskirja § 19. Metsakahjustused võivad tekkida nii inimtegevuse kui ka looduslike tegurite mõjul.