# data[].attributes.body
Arbeider for mykje etter profittomsyn og for lite på samfunnsoppdraget. Me opplever veldig fokus på å telle timar, og på kostnader, og avtaleverket og vektinga av timane gjer at ordninga er svært kostbar. UH samarbeider om prissetting, og det verkar på oss som at dette fokuset er eit viktig hinder for eit reeellt partnerskap. Eg veit at det er store skilnader mellom dei ulike UH , men det bør gjerast noko med dette på systemnivå. Målet vårt er å få mest mogleg kompetanse ut av satsinga.

# data[].attributes.body
Det er viktig å prøve å få UH og kommunane til å nærme seg heilskapsperspektivet som ligg i Kompetanseløftet. Det er ei oppleving av at me som er i mindre kommunar har lettare for å tenkje og agere i ein heilskap , medan me møter ei verd «der ute» som er oppdelt i fleire siloar. Dette må de ta omsyn til i utvikling av modellane, slik at det vert reellt skole og barnehagebasert. Det er og viktig at utvalget ser på forholdet mellom store og små kommunar. Mange små kommunar har ein stor fordel - det er oversiktleg og lett å følgje med på utviklinga i kvar skole/ barnehage, men det er og ein stor utfording at kapasiteten til å gje utviklingsstøtte og administrativ støtte, slik mange store kommunar har høve til å gje. Me er derfor avhengige av regionale og eller statlege strukturar for å fungere godt. Likevel er det viktig at utvalet tenkjer at det er mykje kompetanse og kunnskap om utvikling. også i dei små kommunane. De kan ha tillit til at me har kompetanse til å ta val sjølve utan omfattanse systemer for fordeling og rapportering.
Forøvrig er det viktig at de gjer noko med fordelinga mellom kommunale og private aktørar. Kommunen må ha kontrollen på dette, ikkje dei private kjedene.

# data[].attributes.body
Vi diskuterte mest spørsmål 3. En utfordring vi ser er at det er de store skoleeierne som har mest ressurser til å følge med på ordningen, utarbeide prosjekter og søke på midler. Det er mange mindre skoleeiere, deriblant de private barnehagene og skolene, som ikke kjenner godt nok til ordningene og/eller mangler ressurser og kapasitet til å utarbeide prosjekter og søke på midler. Kan man finne strategier for å jevne ut forskjellene mellom de store og de mindre skoleeierne? Vi klarte ikke å se noen gode svar på dette her og nå, men synes det var viktig å få frem problemstillingen.

# data[].attributes.headline
Vurdere behovsmeldingene mer likt mellom fylkene. Feks frikjøp

# data[].attributes.subject
Vurdere behovsmeldingene mer likt mellom fylkene. Feks frikjøp

# data[].attributes.headline
Ulik kvalitet på UH ansatte. Noen er flinke og andre mer teoretiske og forelesere. 

# data[].attributes.subject
Ulik kvalitet på UH ansatte. Noen er flinke og andre mer teoretiske og forelesere. 

# data[].attributes.body
Vi ønsker at friskolene og de offentlige ses tydeligere i sammenheng, både ang fordeling av midler og aktiviteter/tiltak

# data[].attributes.body
Vi ønsker mer lokal forankring, og støtter modell 2 eller 3, kanskje med en myk overgang. Mindre til kfk, mer til felles kompetanseutvikling.

Oppfølgingsordningen kan utvides til en frivillig ordning fir de som trenger det mest (behovsprøvd), alternativt en kombinasjon av pro rata-tildeling og behovstildeling

# data[].attributes.body
Bør være like tydeligere og føringer, slik at rollen til Statforvalterembetene og UH'ene ikke skal tolke ulikt i de ulike fylkene. Det er store forskjeller mellom fylkene, også i Oslo og Viken.

Lokale behov må fram, samtidig som det må være felles føringer. Ser at det er behov for både nettverkssamlinger (særlig der det er få), workshops, veiledning ute på enhetene. (Viktig at det jobbes med i profesjonsfellesskapet ut på enhetene etterpå)
Midlene bør være mer forutsigbare over flere år.

# data[].attributes.body
Kommunen bør kjenne på ansvar å sette av egne midler også

Utfordring med å sette i gang langsiktig løp når rammene er uklare
Forpliktende samarbeidsplaner mellom kommune og bhg over lengre tid, kunne også være en del av tilsynet med bhg å inkludere plan for kompetanseutvikling

Er det for mange ulike kriterier og utlysninger nå? Sånn sett vil model 4 kanskje by på mer forutsigbarhet - f eks når det gjelder da en stor pott for inkluderende praksis som gjelder hele landet. Det har også positive trekk med noe sentral styring fremfor at hver kommune styrer skuta selv, utfordring er at behovsmelding skal komme fra det lokale miljø

lokal forankring for ansvar og eierskap, men krav til hva som er grunnkompetanse kan gjerne være sentralt styrt

Opplæring i grunnbegrepene - hva er partnerskap, søknadsprosessene, de ulike nivåene,

# data[].attributes.body
Spm.1 - hensikten med lokal forankring - viktig med den lokale forankringen i den enkelte barnehage, skole og kommune. Likeverdig partnerskap mellom UH og deltagerne. En verdi for UH å komme så nære praksis. Hvordan jobbe godt med lokal kompetansekartlegging slik at vi vet hva som er behovet, det kan være svært ulikt i ulike kommuner og institusjoner.

Spm. 2
Vi ser fordeler med å slå sammen ordningene, dette er i tråd med kommunenes samfunnsoppdrag om å tenke hele barnet, helhet og sammenheng. men vi ser at det er en bekymring for likeverdigheten mellom skole og barnehage, vil barnehage bli nedprioritert, og spesielt hvordan vi skal inkludere alle private barnehager. Stort mangfold i barnehagesektoren med kommunale eiere, store profesjonelle kjeder og små frittstående. hvordan sikre likeverdige muligheter og tilbud til alle.

# data[].attributes.body
- Tenke langsiktig samarbeid. Utfordringer ved at "alle" midlene blir bundet opp.
- Viktig å bevare videreutdanning. Dette er motiverende og gir god kompetanseheving.
- Uklare retningslinjer gir skjev fordeling. Ha like kriterier, men ikke miste det lokale.
- Ulik kompetanse i kommunene til å drive helhetsarbeidet.
- Viktig med kartlegging av behov.
- Spennende tanke å slå sammen ordningene og tenke lokalt behov. Bruke tid og tenke langsiktig. Men det krever god kunnskap i å drive arbeidet.
- Viktig å tenke på administrasjonskostnadene i ordningene

# data[].attributes.body
1. videreføre lokal forankring . Det må være skole- og barnehagebasert.
Det er viktig å videreføre at en kan velge UH selv.
Videreføre incentiver for partnerskap.
2. alle er redde for at sin gruppe skal få mindre. Det bør ligge føringer . Viktig å ta hensyn til at landet har store og små kommuner med ulik skole- og barnehageeierkompetanse.viktig å ha en langsiktig plan for kompetanseutvikling som grunnlag.

# data[].attributes.body
Formålet med ordningene er at de skal nå ansatte i skoler og barnehager. Det er svært ulikt hvordan kommunene klarer å forvalte ordningene avhengig av størrelse. Dette må løses lokalt, og da må det være forutsigbarhet for alle parter som er det viktigste. Slik vi oppfatter det i dag så er det et ekstra forvaltningsleddet som søknadsprosessene og rapporteringen representerer ikke noe som gir økt kvalitet til det som skjer i den enkelte kommune

# data[].attributes.body
Hva mener dere er viktig å videreføre?
- Intensjonen med partnerskapsordning er viktig og bra, selv om vi fortsatt er på vei for å få til en best mulig fungering.
- Bra at meldingssystemet hviler på et forarbeid, analyse og planlegging av involverte parter/forankring.
- Viktig å få velge UH-sektor selv. det er ikke alle i UH-sektoren som har den kompetansen det er behov for.

# data[].attributes.body
Finne en ordning der spesialpedagoger uten undervisningskompetanse kan jobbe i skolen.

# data[].attributes.headline
4. Bør noe endres i hvordan partnerskap med UH fungerer i dag?

# data[].attributes.subject
4. Bør noe endres i hvordan partnerskap med UH fungerer i dag?

# data[].attributes.body
- Samarbeide internt i de ulike avdelingene og mellom de ulike UH. Mer forutsigbart.
- Sårbart hva UH kan tilby av ulik kompetanse ( kommer an på hva som er bestillingen)
- Mer kompetansedeling

# data[].attributes.body
- tettere og mer direkte kontakt bhg/skole og UH. Må være lokale behov i praksisfeltet. UH tett inn i bhg/skole. Utvikling over  tid. UH utfordring med ansettelser/vikarer trenger forutsigbarhet for å få læring begge veier.

# data[].attributes.body
Kompetanse på endringsledelse - ledelse av prosesser.
Eier må inkluderes mer i ordningen, for å bygge kompetanse og kapasitet. (Sammen med virksomhetene.)

Må ha en ordning for UH slik at de også får bygd kompetanse.

# data[].attributes.body
Langsiktighet og forutsigbarhet er viktig. Det kan være lurt å slå sammen ordningene, men pass på at ikke barnehage ´blir borte´, da skole kan ta mye av plassen og oppmerksomheten.

# data[].attributes.headline
3. Hva bør endres for at dagens ordninger skal fungere bedre?

# data[].attributes.subject
3. Hva bør endres for at dagens ordninger skal fungere bedre?

# data[].attributes.body
Lurt å slå sammen dekomp, rekomp og kompetanseløftet. Det vil bidra til å se ordningene mer i sammenheng, gjelder både små og store kommuner.

Det bør fortsatt settes av midler til videreutdanning, vi er usikre på hvor mye. Med masterutdanning i lærerutdanning har små kommuner vansker med å få nok lærere med riktig kompetanse i fag.

# data[].attributes.body
Spørsmål 3:
Kommunene må gis større handlingsrom i bruk av tildelte midler og hvilken kompetanse de ønsker å hente inn.
Mindre detaljstyring, mer overordnet styring fra SF. Mindre silotenking mellom ordningene - helhetlig tilnærming til etter- og videreutdanning forankret i kommunens behov, likestilling mellom ordningene.

Spørsmål 4:
JA, intensjonen med partnerskap er bra, men det må skapes felles forståelse. UH må ta inn over seg kommunenes totale behov og situasjon. Åpenhet rundt økonomi og hvordan midler brukes hos begge parter. Alle UH må ha like satser, og kommunen må få hånda på rattet i valg av UH og innhold i partnerskapet.

# data[].attributes.headline
3. Hva mener dere bør endres for at dagens ordning(er) skal fungere bedre?

# data[].attributes.subject
3. Hva mener dere bør endres for at dagens ordning(er) skal fungere bedre?

# data[].attributes.body
- Viktig at det er helhet og sammenheng i tilskuddsordningen
- Se kompetanseordningene samlet

# data[].attributes.body
Forutsigbarhet - mange behovsmeldigner som ikke fikk noe tildeling, fordi det ikke var nok midler igjen;
Omfang av midlene bør være klar i forkant av at behovsmeldinger sendes; fordel med å kunne søke for 3 år om gangen for større prosjekter, men samtidig bevare fleksibilitet til å kunne ha mindre/ett-årige prosjketer også,
Bra å kunne selv velge UH-sektor
UH-sektor må også kunne ha forutsigbarhet mht til å avsette nok ressurser for rett personal
Behov for veiledningskompetanse mht proess - rekomp/dekomp-teamene

# data[].attributes.body
Ønsker å beholde ordningene slik de er i dag. Dekomp yrkesfag fungerer veldig godt slik det er i dag. Barnehagene har vært "lillebror" i mange år, og er engstelig for at det blir mindre på barnehagene hvis det slås sammen. Mener kompetanseløftet trenger tid til å gå seg litt mer til. Ønsker at det tas midler fra videreutdanning slik at det blir ca 50/50.

# data[].attributes.body
Er det en mulighet å tenke ulike ordninger i ulike deler av landet? Det er stor ulikhet for eksempel i Oslo/Viken og i Nord-Norge. En kan blant annet bygge på erfaringene gjort både i kompetanseordningene, og erfaringene EVU-koordinatorene i UH har gjort seg i de ulike regionene.