# data[].attributes.body
aquesta sensació de voler una cosa i només aquesta cosa , que no pararàs fins que la aconseguixes sense importar les branques o obstacles que es posen davant del teu cami fins el platà perfecte

gonzalo agustina bort

# data[].attributes.body
Saps com desitge la pluja i més en este món solitari i plujós, si em deixes ajudar-te en les teues baralles, sempre estaré amb tu i no t'abandonaré en les teues batalles.

# data[].attributes.body
Dir bon dia és fer literatura

# data[].attributes.body
Tothom compra el gelat quan està congelat. Però ningú el comprarà si està desfet

Alzahraa Hassan

# data[].attributes.body
L’ocell va volar. La gàbia mai no havia estat tancada.

# data[].attributes.body
L’ocell va volar. La gàbia mai no havia estat tancada.

# data[].attributes.body
Contestà el telèfon a mitjanit. Una veu li va xiuxiuejar: “mira per la finestra “ no hi havia ningú… excepte el seu propi reflex mirant-lo de fora

# data[].attributes.body
Molt vergonyós i encara així te l'obligació d'eixir tots els dies. Resulta que és el sol molt trist per tindre que eixir una altra vegada.

# data[].attributes.body
Mai ningú l'havia volgut tant. Quan estava trista li feia riure quan necesitava un abraç li'l donava. Sempre estava ahi quan la necesitava. Una amiga canina amb el nom de Lili.

# data[].attributes.body
Mentre anava amb la bici va atropellar un animalet. Encara que no va resultar ferit, el ciclista va sentir un gran dolor: el de la culpa.

Gracia Pascual Mínguez, 2nB

# data[].attributes.attachment_caption
Va decidir camviar cuando la persona estava enfadada, despres se pone feliz, les persones podeu camviar, camviar la vostra vida.

# data[].attributes.body
Marius Andrei

# data[].attributes.body
Tots diuen que aquell metall es maliciós, aquell que tots vulguen, però ningú aconsegueix. Aquest que pot ser la llum o l'ombra més gran en la teua vida. L'ambició que menja fins ho últim poquet de raó, si la superes viuràs

Matías Enríquez Picón

# data[].attributes.attachment_caption
Un día anavem amb les maletas a un poble poc condjut perquè havia comprant un hotel per pocs diners. Divuem que eixe hotel hi habiendo coses rares (fantasma,rates gegants) Excel hotel es deia el hotel de la bruixa.Estaba en jn bosc, no hi havia cobertura i estava escoltant sorrolls.Adentrar al hotel ma mare i jo ems precuparem. Na hi havia. Llum ni persones de recepción. Estababem precupats, de sobre entre gent. Teniem la habitación 666 teniem porc perque tenía un corredor infinit.                                        !Al final la porta es va tancar sola y no podiem surtir.                                                         De repente apareix un gos,pero un costo gengant es parecía a un zombis gos, si un zombis gos i un gato sin pel!                                De:Walid Machrouhi                    

# data[].attributes.body
Una xica va arribar a la gelateria amb els diners justos per un gelat de dos sabors. El gelater li va recomanar els sabors de racisme i desigualtat perquè és moda però la xica deia que no li agradaven eixos sabors i va agafar els sabors de llibertat i igualtat.

# data[].attributes.body
Sempre pensen que la lluna es independent,peró la lluna no pot brillar si no esta acompanyada del sol i les estrelles.Peró pensen que el sol sempre està acompanyat però es tot el contrari ; mai s’ha vist una estrella de dia.

# data[].attributes.body
Em vaig asustar molt quan vaig veure un cadaver a la meua casa, sense dubtar-ho vaiga cridar a la policia, quan estaven de camí, em vaig donar compte que ténia un ganivet a la meua mà, i quan va arribar la policia, amb molta por vaig dir: no volia.

# data[].attributes.body
A un xiquet li feia falta el seu gosset. Ja portaba molt de temps sense ell. Al costat d'ell hi havia un gat pero al xiquet li Dava igual perque el seu gosset tenia que tornar del veterinary en mig hora

Sentit: nia que valorar lo que tens are mateix.Eli Gavriliuk 2°E

# data[].attributes.body
1. La lluna, amiga de les estrelles i desconeguda pel sol.El sol amic del núvol i desconegut per la foscor

# data[].attributes.body
Amor, diuen que té a veure amb el cor. Si no tinguérem amor al cor,com seria el cor sense amor?

# data[].attributes.body
La mirava sense parar i de sobte em transportava a l' epoca més feliç de la meva vida. Vaig tornar a la realitat per a donarme compte de que mai havie entrat al seu cor.

David Patrintas

# data[].attributes.body
Estaba mirando a la persona que mes m' había ajudat.Estava aval reflejos del taller,mirando-me.

# data[].attributes.body
El va esperar a alguien debaix d'un edifici en la pluja. Pero mai va arribar. I ell es va quedar ahí per a sempre .

# data[].attributes.body
Sempre em done ordres, em critica, em fa fer coses que no vull, vol que sempre treballe, no em deixa descansar res, vol que tot m'isca excel·lent i que no tinga errors mai. Odie el meu cap.

Lucía María Cega Tirsi

# data[].attributes.body
Tenia tanta presa que havia oblidat que no tenia res que fer

# data[].attributes.body
Aquella nit el vaig trobar mirant com queia la pluja amb un somriure trist. Les gotes lliscaven pel vidre, dibuixant camins que semblaven portar-lo als seus records. Em vaig acostar sense fer soroll i em vaig asseure al seu costat. No calien paraules: la pluja ja ho deia tot.

Ivanna luisa llacctas callahui

# data[].attributes.body
Un anciá va anar al banc a traure diners però una dona el va veure y va voler arrabassar-li el diners entre ell pregueva que no ho fes, fins que dos xics el van colpejar i li va caure en un coma cardíac. L' anciá Deia que era innocent fins al seu final. El policia al revisar les càmeres de seguretat, va descubrir que la dona havia robat robat els diners.

Ivanna luisa llacctas callahui

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
foto de anciano japones sentado al fondo a la luz con luz antes de morir

# data[].attributes.body
Un xic que viatjava per el món i sempre estava somrient per a qué la gent no se enterará el mal que le han fet

# data[].attributes.body
En un bar ple de gent passaven dos persones que es van mirar fixament , el somriures en les seues cares ressaltaven , és com si veren a l ‘ amor de les seues vides, després cada un va anar pel seu costat i mai van saber d ‘ altre .

Vanessa Oropeza

# data[].attributes.body
La llum de la lluna banyava els carrers de pedra del poble silenciosos com un secret. Al bell mig de la plaça, una ombra es movia lenta, portant una capsa antiga. Ningu sabia d'on venia, pero quan l'endema la capsa aparegue oberta al centre tots van trobar hi i dins un rellotge sense agulles i una nota que deia

# data[].attributes.body
delicatesen

ere tan perfecta, que quan la mirave em desmaiava per la sevua bellesa. Ere tan perfecta que em la menjarie amb patagues. La millor hamburguesa que m'he menjat.

Dylan cardona

# data[].attributes.body
Avui día 21 de Gener dimarts vaig al col-legi a estudiar i a jugar al futbol com tots els dies.M'ho apunte en l'agenda.Eixos dies són super importants per a mí .I de repente se m'olvida apuntarlo en l'agenda i se m'olvida anar al futbol i al col-legi.Que les coses mes valioses són les que no solem apuntar en l'agenda.

Adrián Núñez Altabas

# data[].attributes.body
Un xic que viatjava per el món i sempre estava somrient per a qué la gent no se enterará el mal que le han fet

# data[].attributes.body
Estava ahí, el podia vore! Podia tornar a abraçar-lo, escoltar el seu riure. Sentia com tota la Felicitat m´acariciava el cor. Peró de sobte, vaig escoltar el despertador

Jose Beser Gómez

# data[].attributes.body
Fa uns dies vaig dibuixar un paisatge molt

abstracte. Era tan abstracte que reflectia la realitat.

Viktoria nikolovska.

# data[].attributes.body
Estaba en una cafetería amb les meues amigues parlant de les nostres mascotes i del no res s'apropa un gos molt bonic. Comencem a jugar amb ell, a donarli menjar i de repent començ a fer moviments estranys i cau al sol . Despres d'alguns segons , ve un

senyor i pregunta per un gos

Delia andreea

# data[].attributes.body
La Fanta fresca va caure al terra L'última gota va saltar al asfalt. El sol es reflectia en el liquid com si el mon s'aturara un instant per admirar aquell instant . Vaig agafar la botella trencada, pero en el fons nomes quedava aire que podria haver sigut una rica fanta.

# data[].attributes.body
Hi havia un xic en la en la parada del tren que esperava impacent . Fins que va arribar i es va pujar . Quan va arribar al seu desti es millor .necesitava canviar el seu cami,una mala notícia el perseguía desde feia temps. Desde la mort de la seua mare (ell encara que no sentía el mateix

# data[].attributes.body
Mai havie estat tant contenta .Però quan se'n va anar la Primavera,se'n va anar per sempre amb ella.

Sergi Fernández

# data[].attributes.body
I va anar llavors quan la llum atacava amb mes intensitat perqué la familia es veia mes necessitada del normal peró la familia vivía en una bambolla de pensaments negatius .

Antony Castrillón Parra . 😎

# data[].attributes.body
Ella estaba destruida. Tots li deien que li esta fent molt de mal. Ni amb les seues ulleres el podia vore.

Josephine Andrew

# data[].attributes.body
Un l'agradaba la calor, a l'altre l'agradaba la gelor, un ere més d'estiu, l'altre ere més de l'hivern, un ere més de casa, l'altre ere més d'eixir.

Al fi a tot eren com la nit i el dia.

Josephine Andrew

# data[].attributes.body
Es porta l´alma de totes les persones, sense petat, enduo a la tomba. Tots ploren quan és un familiar seu. Quan ven no l´escolten i quan desapareix tots el veuen.

# data[].attributes.body
Hi havia una vegada la mateixa història que maí era igual . Cadascú la contava d’una manera distinta i cadascú l’acabava amb el seu final personal. Sergio Peinado

# data[].attributes.body
Va decidir tornar a ser com sempre. Però, com podia tornar a ser-ho, si mai havia sigut ell mateix?

Marc Medall

# data[].attributes.body
Allí estaven els dos: la persona que més odiava i un espill...

Marc Medall

# data[].attributes.body
Anava tan ràpid com podia per aquella autopista. Tanmateix, no sabia si era per allunyar-se d’on venia o per la pressa per arribar allà on anava.

Marc Medall

# data[].attributes.body
Ella va arribar a l’estació de tren mentre ell esperava. Quan es van veure no van poder evitar alegrar-se i somriure. Les seues mirades tornaven a deixar entreveure els sentiments que sentien l’un per l’altre, encara que no es coneixien de res.

Marc Medall