# data[].attributes.attachment_caption
תחת היסטוריה אלטרנטיבית לפיה היטלר מחליט לא לפלוש לברית המועצות

# data[].attributes.headline
שיחת וואצאפ קבוצתית- היטלר והנאצים 

# data[].attributes.subject
שיחת וואצאפ קבוצתית- היטלר והנאצים 

# data[].attributes.headline
שיחת ווצאפ של סטלין ואנשיו- 1

# data[].attributes.subject
שיחת ווצאפ של סטלין ואנשיו- 1

# data[].attributes.headline
שיחת וואצפ של סטלין ואנשיו - 2

# data[].attributes.subject
שיחת וואצפ של סטלין ואנשיו - 2

# data[].attributes.attachment_link.title
שיחת וואטסאפ - 2

# data[].attributes.headline
שיחת וואטסאפ קבוצתית - קשרי מודיעין בינלאומיים

# data[].attributes.subject
שיחת וואטסאפ קבוצתית - קשרי מודיעין בינלאומיים

# data[].attributes.attachment_link.title
קבוצת קשרי מודיעין בינלאומיים

# data[].attributes.headline
שיחת וואצאפ בין היטלר לסטאלין

# data[].attributes.subject
שיחת וואצאפ בין היטלר לסטאלין

# data[].attributes.attachment_link.title
שיחה היטלר סטאלין

# data[].attributes.headline
קריקטורה - היטלר וסטלין - בראי הריאליזם

# data[].attributes.subject
קריקטורה - היטלר וסטלין - בראי הריאליזם

# data[].attributes.body
קריקטורה המדגישה את גישת הריאליזם לפיה הסכמים וגבולות נועדו להישבר ברגע שמופיעה הזדמנות לעוצמה. כל צד דואג לעצמו.

# data[].attributes.attachment_link.title
קריקטורה - יחבל

# data[].attributes.attachment_link.title
תמונת התערבות

# data[].attributes.headline
הוראות משחק ריאליסטי בשם 'נקודת ההכרעה' (חלק 1, קבוצת היטלר והנאצים)

# data[].attributes.subject
הוראות משחק ריאליסטי בשם 'נקודת ההכרעה' (חלק 1, קבוצת היטלר והנאצים)

# data[].attributes.body
משחק שדרכו בונה השחקן היסטוריה אלטרנטיבית למבצע, בעזרת שיקולים ריאליסטיים שמוצגים לו

# data[].attributes.headline
הוראות משחק 'נקודת ההכרעה' (חלק 2)

# data[].attributes.subject
הוראות משחק 'נקודת ההכרעה' (חלק 2)

# data[].attributes.headline
מיומנו של היטלר - ערב מבצע ברברוסה, בגישה רגשית

# data[].attributes.subject
מיומנו של היטלר - ערב מבצע ברברוסה, בגישה רגשית

# data[].attributes.headline
ניתוח שיר "Masters of War" של בוב דילן בראיית מדיניות חוץ ומלחמה

# data[].attributes.subject
ניתוח שיר "Masters of War" של בוב דילן בראיית מדיניות חוץ ומלחמה

# data[].attributes.headline
משחק זיכרון - ריאליזם וברברוסה

# data[].attributes.subject
משחק זיכרון - ריאליזם וברברוסה

# data[].attributes.body
התאימו בין עיקרון ריאליסטי לבין יישום שלו במבצע ברברוסה - הפלישה הגרמנית לברית המועצות ביוני 1941

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.title
ריאליזם וברברוסה

# data[].attributes.attachment_link.description
Matching pairs - Tap a pair of tiles at a time to reveal if they are a match.

# data[].attributes.headline
היסטוריה אלטרנטיבית - התפתחות המערכה

# data[].attributes.subject
היסטוריה אלטרנטיבית - התפתחות המערכה

# data[].attributes.attachment_link.title
טבלת זרימה היסטוריה אלטרנטיבית (1)

# data[].attributes.headline
בשנת 1945, עם קריסת הה

# data[].attributes.body
בשנת 1945, עם קריסת ההתנגדות הסינית, הושלמה ההשתלטות היפנית על מזרח אסיה. לא נחתם הסכם שלום – השטח פשוט עבר ידיים. שליטה באדמה, במשאבים ובמיקום גאוגרפי הייתה תנאי לשרידות, ולאף מעצמה לא הייתה הזכות לשדר חולשה. בעידן שבו ארבע אימפריות מנהלות את העולם, כל מרחב שאינו מוחזק ייתפס. וככל שהשלטון מתרחב, כך גם השקט - זמני, מתוח, ומוסדר היטב בצעד מתואם.

# data[].attributes.body
לונדון, 1942-

וינסטון צ'רצ'יל ניצב בלונדון בטקס העברת השלטון לגרמניה, כשמאחוריו דגל הרייך וחיילי ורמאכט במצעד טקסי. פניו חתומות, מבטו נוקשה, וברקע מופיעה העיר שכבר אינה שלו.

התצלום מתעד את הרגע שבו הפכה בריטניה ממעצמה ריבונית לשטח כפוף לגוש שליטה זר. בתקופה זו, שנודעה בשם עידן הקוואדרה, לא התקיימו עוד בריתות יציבות או עקרונות אוניברסליים . רק מאזן אינטרסים בין ארבע מעצמות־על שחילקו ביניהן את העולם. גבולות נקבעו לפי עוצמה, לא לפי זהות או היסטוריה. מדינות שלא יכלו להרתיע - נבלעו. השקט הגלובלי נשמר לא מכוח הסכמה, אלא מכוח פחד הדדי, והסדר הושתת על קווים ברורים של שליטה, משמעת והכרה הדדית באזורים אסורים לחדירה.

# data[].attributes.headline
ציורו של היטלר טרם חתימת ההסכם

# data[].attributes.subject
ציורו של היטלר טרם חתימת ההסכם

# data[].attributes.body
ציור זה, שצויר בשנת 1939 בידי אדולף היטלר בעצמו, נועד לשמש מתנת פיוס אישית ליוסיף סטאלין, כחלק ממאמצים שקטים לגשר על הפערים האידיאולוגיים ערב חתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. לפי עדויות שנמצאו ביומנו של ריבנטרופ, הציור נועד להישלח למשלחת הסובייטית כחלק מהמו"מ - אך לבסוף הושאר בברלין, בשל חשש מצד אנשי הרייך שסטאלין יראה בו עלבון צורב או ניסיון שקוף מדי להחניף.

בתמונה עצמה נפרש נוף פסטורלי אך טעון: משמאל, אזור תעשייתי מערבי, שמעליו מתנוסס הדגל האמריקאי – סמל לעולם הקפיטליסטי המאיים. מימין, כנסייה אורתודוקסית קטנה שעליה פטיש ומגל, עמוד אבן המעוטר בצלב קרס, ובתים צנועים שמהם נעדרים אנשים. הגדה האחת מתועשת, השנייה אידיאולוגית, וביניהן נהר שקט, גשר חצוי, ותחושת הסכמה שברירית.

הציור מציע חזון מרומז: חלוקת העולם לשני מרחבים ברי-שליטה, הכרה הדדית בעוצמה, והנחה שהשקט יתאפשר רק כאשר כל צד יכבד את תחום השפעתו של האחר. לא מתוך אחווה - אלא מתוך הבנה קרה של גבולות, אינטרסים והרתעה.

יואכים פון ריבנטרופ: רשומה מיומן אישי, 17 באוגוסט 1939

הפיהרר הראה לי ציור שצייר בשעות הלילה. לדבריו, חשב לשלוח אותו לסטאלין כמחווה אישית, אולי אפילו דרך להראות שיש מקום להבנה בין עמים שמדברים שפה שונה, אך מבינים כוח.

הציור היה מדויק, כמעט תעמולתי במתכוון, אך לא בזה הייתה הבעיה. הרעיון עצמו עורר בי אי־נוחות. סטאלין איננו טיפוס שמתרשם ממחוות פיוטיות, ודאי לא ממי ששלח עד לא מזמן פלוגות תעמולה להשמיץ אותו. יש גבול לדמיון, גם בזמנים שבהם כללי המשחק נכתבים מחדש.

שקלתי האם להעביר את הציור למשלחת שלנו שתיקח אותו למוסקבה. בסופו של דבר, החלטתי שלא. הגרמנים יודעים להביט בעיניים ולומר את מה שצריך. אצל הרוסים, כל רמז עלול להתפרש כהעלבה, חולשה או ניסיון לתמרן. מוטב להיצמד לשפת הברזל: סעיפים, חתימות, גבולות.

אבל אני מודה שהייתה בי גם אי־נוחות אחרת, עמוקה יותר. ברגע שציור כזה נעשה, נדמה כאילו גם אצלנו מתחילים להאמין באפשרות של שיתוף פעולה אמיתי. חשוב לזכור: זהו הסכם זמני, לא יותר. אנחנו חותמים עם אויב, לא עם בעל ברית.

# data[].attributes.headline
הסדר הקוואטורי

# data[].attributes.subject
הסדר הקוואטורי

# data[].attributes.body
תצלום דמיוני, 1949

מפה זו מציגה את קווי המתאר של סדר עולמי חלופי, אשר התהווה לאחר מלחמת עולם שנייה שנסתיימה ללא תבוסה מכרעת. העולם מחולק לארבע מעצמות־על, שכל אחת מהן חולשת על אזור גיאוגרפי נרחב, אידיאולוגיה מובחנת ושאיפה לשליטה עולמית:

ארצות הברית של אמריקה (בכחול): מעצמה ליברלית־קפיטליסטית, השואפת להפיץ את ערכי השוק החופשי והתרבות המערבית.

גרמניה הפשיסטית (בצהוב): שלטון אוטוריטרי צבאי, שפרש את שליטתו על אירופה, המזרח התיכון וצפון אפריקה.

ברית המועצות (באדום): אימפריה קומוניסטית ריכוזית, שבלעה את מזרח אירופה וחלקים מאסיה.

האימפריה היפנית (בירוק): כוח אסייתי מסורתי־תעשייתי, המחזיק בהגמוניה על מזרח אסיה והאוקיינוס השקט.

בין המעצמות שורר שוויון רופף, שאינו מונע מרוץ חימוש, מאבקי שליטה אזוריים, והפצה מתמדת של השפעה תרבותית ואידיאולוגית. לא מדובר בשלום אלא בהפוגה מתוחה של איזון אימפריאלי.

# data[].attributes.headline
חתימה על הסכם ריבנטרופ מולוטוב ומבצע ברברוסה- הגישה הריאליסטית

# data[].attributes.subject
חתימה על הסכם ריבנטרופ מולוטוב ומבצע ברברוסה- הגישה הריאליסטית

# data[].attributes.body
לינק- הקובץ גדול מדי

# data[].attributes.attachment_link.description
View, organize, and share photos and videos with iCloud Photos on the web. Changes will sync across your devices with iCloud.

# data[].attributes.headline
מיומנו של היטלר - ערב מבצע ברברוסה, בגישה קוגניטיבית

# data[].attributes.subject
מיומנו של היטלר - ערב מבצע ברברוסה, בגישה קוגניטיבית

# data[].attributes.headline
מכתב שכתב חייל גרמני לאהובתו בעת מילוי תפקיד במבצע ברברוסה

# data[].attributes.subject
מכתב שכתב חייל גרמני לאהובתו בעת מילוי תפקיד במבצע ברברוסה

# data[].attributes.body
מצ"ב מכתב (בשפת המקור) שכתב היינריך החייל גרמני לאהובתו, לוטה, בעת מילוי תפקידו במבצע ברברוסה.

9 בדצמבר, 1941

החזית המזרחית, ליד מוסקבה

לוטה,

עברו שישה חודשים מאז שהתחלנו את מבצע ברברוסה. אמרו לנו שזה יהיה מהיר, שלושה חודשים והצבא האדום יתמוטט. זה מה שהאמנו בו. ציירו לנו את רוסיה כאדמה שיכולה ליפול כמו פרי בשל. הבעיה היא שהפרי קפוא, ואנחנו אלה שנשברים.

אנחנו תקועים בעמדות שלג מחוץ למוסקבה. לא מתקדמים, לא נסוגים. פשוט מחכים. לא ברור למה. אולי לפקודה. אולי לקיץ. כל בוקר מתחיל בשאלה פשוטה - מי קפא הלילה?

לפני יומיים מת חייל מהפלוגה שלנו, פרנץ, בחור שקט מהיער השחור. מעיל טוב היה לו. זה הספיק בשביל שהוויכוח עליו יתחיל עוד לפני שסחבנו את הגופה שלו משם. אני יודע איך זה נשמע, לוטה, אבל זה לא רוע. זה משחק סכום אפס - אם אחד מקבל, אחר נשאר בלי.

המעיל שלו עבר בסוף לארנסט, הוא הכי חזק, לכן הוא לוקח מה שרוצה, מתי שרוצה. ככה הדברים עובדים פה.

הקור הוא מה שכולם מדברים עליו פה. לא הכדורים. הקור הוא זה שמנצח. אצבעות שחורות, רגליים בלי תחושה. הפקודות ממשיכות להגיע, אבל הן נשמעות מרחוק, כאילו מישהו מדבר מאחורי זכוכית.

אנחנו מחלקים את הזמן בין שמירה, ניסיון להבעיר משהו, ושינה עם העיניים פתוחות. יש שקט מוזר כאן. אתה לא שומע צעקות קרב, רק את הנשימות הכבדות, את החריקה של קרח תחת מגף.

לוטה, אני לא מצפה להרבה. רק למכתב שיזכיר לי שיש עולם אחר שמחכה, וגם אם לא אחזור, אני רוצה שמישהו ידע איך דברים נראו באמת.

שלך,

היינריך

# data[].attributes.attachment_link.title
מכתב חייל גרמני מבצע ברברוסה

# data[].attributes.headline
מכתב מהחזית - דילמת האסיר

# data[].attributes.subject
מכתב מהחזית - דילמת האסיר

# data[].attributes.attachment_link.title
מכתב מהחזית - אולג

# data[].attributes.headline
מכתב מהחזית - משחק סכום אפס

# data[].attributes.subject
מכתב מהחזית - משחק סכום אפס

# data[].attributes.attachment_link.title
מכתב מהחזית - פרידריך