# data[].attributes.body
Hi ha un escola perduda allà al mig del Montseny,
On només hi estudien els nens...
On només hi estudien els nens que somien en truites,
és l'escola dels somiatruites...
És l'escola dels somiatruites...
On només hi estudien els nens que somien en truites.

I el Joan que somiava que el seu llit tenia ales
I a mitjanit despegava i volava i volava i volava.
I la Lídia que somiava que el seu nòvio era un llop
I es passaven les nits senceres udolant sota la lluna plena
Així... Com feien? Era:
Au au au auu...

I la Fina que somiava que respirava sota de l'aigua
I mai s'ofegava i es feia unes arracades amb perles marines
Ah! I a més i a més era íntima dels dofins i els taurons i
Les gambes.
I la Marta que somiava que la terra era quadrada
I se n'anava a passar les vacances a una altra galàxia.
I el Fidel que somiava que li fotia una pedrada al rei
D'Espanya.

I el Gerard que somiava que era un gat
Que somiava que era en Gerard que somiava.
I la Joana somiava que el seu pare mai la pegava,
I la Roser que somiava que la mare mai la renyava,
I la Cristina que se n'anava xino-xano a la Xina
I parlava xinès de la Xina:
Xino xao xao xao ping xano xino xino xano...

I l'Albert que somiava i somiava i somiava i somiava i somiava,
I de tant que somiava mai es despertava
I a l'escola és clar mai s'hi presentava,
Però la mestra mai li posava una falta i sempre
L'aprovava.
I és que l'Albert estudiar no estudiava,
Però somiar carai si somiava.
Carai quina senyoreta que simpàtica que era
Que somiava que era una marreca
I cantava com una gitaneta a les nits de lluna:
Lailo lailolailololai... ole olele...

Hi ha un escola perduda allà al mig del Montseny,
On només hi estudien els nens...
On només hi estudien els nens que somien en truites.

I el Ramon que somiava coses tan estranyes
Que és impossible explicar-les.
I en fi sobre les coses que somiava la Laura
és millor no saber-les.
I és que hasta el conserge pintava escoles sense muralles,
Ni classes, ni reixes, ni mestres, ni tonteries d'aquestes,
Només finestres obertes per on feien carreres
Els somnis dels nens i les nenes,
I mentrestant la Fina nedava amb sirenes
Glu glu glu glu...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La truita de patates (dita de creïlles o pataques al País Valencià) o paret a la Catalunya del Nord i quan és ben grossa, muralla, coneguda a Castella i altres llocs d' Espanya com a tortilla española (en català, literalment, truita espanyola) és un plat popular, d'origen molt humil, d'àmplia distribució arreu de la península Ibèrica, illes Balears, Occitània i, en versions que afegeixen altres hortalisses, a Catalunya, Itàlia () i altres països de la Mediterrània. Actualment també es menja a les Canàries i, sovint com a producte envasat, a força països europeus.

Es prepara fregint en oli d'oliva les patates pelades i tallades a trossos o làmines, sovint també amb ceba tallada i generalment amb algun all. A part, es baten els ous. Després s'afegeixen les verdures escorregudes als ous, es remena i es cou a una paella sense remenar, primer d'un costat i després de l'altre. La proporció de patata i ou es fa a ull, i pot variar lleugerament segons els gustos i la zona, però sol ser del voltant d'un quilo de patates, o quatre patates grans, per a cada mitja dotzena d'ous. Les truites de patates també es poden preparar més o menys gruixudes al gust. Hi ha varietats d'aquesta truita que porten all i d'altres sense ceba.

La truita de patates es troba en alguns bars i petits restaurants com a tapa, pintxo o farcit d' entrepà. Es presenta normalment en forma d'una secció de truita gruixuda damunt d'un platet amb una petita forquilla. Es pot fer també servir com a canapé tallant-la a daus i punxant cada dau amb un escuradents. Malgrat que es conserva molt de temps sense refrigerar, la llei actual obliga a guardar-la refrigerada i a utilitzar ous esterilitzats en aquests establiments, per tal de disminuir el risc de salmonel·losi.

Aquestes truites es poden preparar substituint part o tota la patata per carbassó, albergínia, pebrot, samfaina o altres hortalisses.

Com arreu, la truita de patata és un aliment molt bàsic present a gairebé tots els bars i restaurants de Catalunya, el País Valencià i les Illes Balears. Normalment es menja amb llesques de pa amb tomàquet. Però sembla que aquesta mena de truita ve a compliment d'altres de més típiques, com el trinxat o la truita d'espinacs. Les truites de patates eren plats que els pagesos portaven al camp, quan no podien passar per casa a menjar. Actualment continua sent un plat típic "per a emportar" a picnics, a casa d'algú, etc.

Segons Josep Pla en El que hem menjat la truita de patates era considerat una substitut pobre al qual, en temps de més bonança, la gent de Catalunya preferia la truita d'ous, que era més cara perquè requeria més ou per persona, un aliment no sempre fàcil d'obtenir i de major cost.

En alguns llocs no es diu truita de patates, sinó truita amb ("en" amb "e" tònica en poblacions del català occidental) patates.

A Occitània, la gent de camp havia menjat sempre tots els seus àpats a casa, però cap al 1900 hi va haver un canvi de costums. En aquesta època va començar la mecanització de l'einam, que permetia de treballar terres més grans i els pagesos anaven més lluny de casa seva, de manera que l' àpat que feien cap a les 10 o 11 del matí el menjaven al camp. L' etnòleg occità Albert Goursaud explica que, almenys al Llemosí, aquesta menjada, que fins aleshores solia ser una sopa, en aquests nous temps molt sovint estava reforçada d'una "truita de patates dita omelette muraille".

# data[].attributes.attachment_link.description
La truita de patates (dita de creïlles o pataques al País Valencià) o paret a la Catalunya del Nord i quan és ben grossa, muralla, coneguda a Castella i altres llocs d' Espanya com a tortilla española (en català, literalment, truita espanyola) és un plat popular, d'origen molt humil, d'àmplia distribució arreu de la península Ibèrica, illes Balears, Occitània i, en versions que afegeixen altres hortalisses, a Catalunya, Itàlia () i altres països de la Mediterrània.

# data[].attributes.location_name
Mole Antonelliana, Via Montebello, Torí, Província de Torí

# data[].attributes.headline
Mole Antonelliana, Via Montebello, Torí, Província de Torí

# data[].attributes.subject
Mole Antonelliana, Via Montebello, Torí, Província de Torí

# data[].attributes.body
La Mole Antoneliana

# data[].attributes.body
Kappa Future Festival al Parco Dora

# data[].attributes.attachment_link.title
Kappa FuturFestival 2023 - The Official Aftermovie