# data[].attributes.body
Der hvor de sidder og venter på han kommer ind i skolen hver dag bare for at domme ham,de vil også meget gerne at få opmærksomhed fra drengene

# data[].attributes.body
lange nyredte hår

linje 25

# data[].attributes.body
De venter på at han kommer ind på skolen bare for at kunne dømme ham, de leder også meget efter deres opmærksomhed.

# data[].attributes.body
Linje 26-27

# data[].attributes.body
“Så sparker de. Drengene sparker med støvlerne på metalkanten under de store helglas vinduer ud mod blokkene og overdøver musikken”

Linje 69 og 70 - Når man læser linjen, ved man, at drengene er ondskabsfulde over for den handicappet dreng. Derfor kan man beskrive drengene som ondskabsfulde.

“Det slidte cowboystof sitrer lårene utålmodigt, overmodigt."

Linje 20 - I linje 20 bliver der beskrevet at de har cowboybukser på.

# data[].attributes.body
"Nogle af dem sidder ned, de sidder tæt sammen på bænken, veninde ved siden af veninde. Andre står bag bænken og bøjer sig og kaster deres lange nyredte hår frem og tilbage. De løfter ansigterne i store smil i retning af drengene."

# data[].attributes.body
De onde fordi de mobber ham og for ham til at få et anfald med vilje - linje 69

og så dommer de ham - linje 6

linje 15 "Han ser dum ud"

# data[].attributes.body
Spasseren ene ben knækker lidt mere end det andet ben

linje 13

Selvom han er en spasser smiller han meget

linje 15

# data[].attributes.body
Pigerne sidder på “deres” bænk og kigger på drengene. De fniser og smiler til dem med deres nyredte hår mens de kaster rundt med det og deres blege hud.

# data[].attributes.body
"Drengene hører deres stilhed og blir selv stille. Musikken fra højttalerne, der er skjult over loftets riste, fortsætter sin glidende umærkelige rytme, og det er først nu, de lægger mærke til den. Lægger mærke til dens enkle, forsvindende rytme."

# data[].attributes.body
De har støvler og slidte cowboybukser på. De puffer til hinanden og er rastløse. De tramper med deres støvler og går rundt mens de råber og ler.

# data[].attributes.body
“De venter på hans smil. Han smiler. Han smiler, når han kommer. Han smiler hver dag.”

Linje 8 og 9 - I linje 8 og 9 bliver “Spasseren” beskrevet som en der smiler meget og har en positiv effekt.

“Hans højre hånd hænger fra hans fremstrakte bøjede arm, så det ser ud, som om fingrene drypper." Han bevæger sig langsomt fremad i en skæv rytmisk bevægelse, hvor det ene ben knækker lidt mere i knæet end det andet for hvert skridt han tager. Han nikker i takt med sine skridt. Han nikker og han smiler. Han ser dum ud. Det blir de enige om hver dag, når tiden nærmer sig.”

Linje 10 til 16 - Når man læser disse linjer, ved man at “Spasseren” har et handicap og ikke ligner alle andre.

# data[].attributes.body
Han kommer hver dag på samme tid. Han smiler altid, hans højre hånd hænger fra hans arm som om fingrene drypper. Han bevæger sig fremad i en rytmisk bevægelse, hvor det ene knæ knækker mere end det andet. Mens han nikker i takt med sine skridt.

# data[].attributes.body
Pigerne fniser og flirter med drengene, der sidder tæt sammen på bænken.

Nogle af dem har langt, nyredt hår, og de viser interesse for drengene, selvom de forsøger at gemme det lidt bag deres fnis og smil.

Når Spasseren nærmer sig, bliver pigerne stille og ser alvorlige ud, som om de forsøger at skjule deres tidligere legesyge attitude.

# data[].attributes.body
Linje 26

# data[].attributes.body
De virker onde fordi de griner af ''spasseren''

# data[].attributes.body
Ondskab kommer meget i syne i den her novelle, men jeg tror at de er mellem 8-13 år, tænker man ikke så meget over hvad man gør, specielt ikke hvis man har en sygdom der gør dig mere udfordret, end alle andre. Men stadig at man gør grin af andre og alle andre holder dig udenfor fordi du har en sygdom, men det ses jo også i nutiden. Ondskaben er en tydelig faktor i den her novelle. Da fordi han bliver holdt udenfor og han har ikke særligt mange tætte venner, fordi mennesker i den alder måske også tænker at andre automatisk at man nok burde udelukke den spasseren fra sit liv... Som er ondt.

# data[].attributes.body
Linje 25

kaster deres lange nyredte hår

Linje 26 - 28

De løfter andsigterne i store smil i retning af drengene. De gemmer andsigterne i skjulte smil og smugkigger for at se, om de har set det.

Linje 29

En bunke forskelligtfarvet skinnende hår.

# data[].attributes.body
De virker onde da de sparker til ''spasseren''

# data[].attributes.body
"Spasseren" beskrives som en person, der kommer forbi gruppen af unge hver dag på samme tid. Han bevæger sig mærkeligt med en skæv rytmisk bevægelse, hvor det ene ben knækker mere i knæet end det andet for hvert skridt, han tager. Han smiler altid og nikker i takt med sine skridt. Gruppen synes, han ser dum ud, men de venter alligevel på ham hver dag. Da han falder om og spjætter på jorden, fortsætter han med at smile, mens han hjælpes op af andre.

# data[].attributes.body
"Han ser dum ud.Det blir de enige om hver dag,når tiden nærmer sig" - linje 15-16

"...han altid smiler..." linje 65

# data[].attributes.body
Drengene er ondskafulde det kan man se fra linje 69 til 75

Da de sparker til metalkanten under de store helglasvinduer og overdøver musikken, drengene gør så at den handicappet for et anfald