# data[].attributes.body
Najstariji oblik latiničnog pisma (7.–6. st. pr. Kr.), vrlo sličan arhaičnom grčkom pismu. Koristila se u prvim natpisima u Rimu i okolici. Slova su bila nepravilna, jednostavna i još uvijek pod utjecajem etruščanskog i grčkog pisma.

# data[].attributes.body
Nastala osnivanjem Rimske države. Krajem 3. st. pr. Kr. standardizirana je i postala službeno pismo Rimljana. Zahvaljujući osvajanju i širenju Rima, latinično pismo se proširilo cijelim Sredozemljem i postalo osnova današnjeg pisma većine europskih jezika.

# data[].attributes.body
Zlatna kopča iz 7. st. pr. Kr. s natpisom na arhaičnoj latinici. Smatra se jednim od najstarijih poznatih latinskih natpisa i važnim svjedočanstvom o najranjoj fazi razvoja latinice.

# data[].attributes.body
Uglata i pravilna slova koja su se koristila na kamenim natpisima i javnim spomenicima. To je bila prva forma monumentalne latinice koja je naglašavala jasnu čitljivost.

# data[].attributes.body
Najpoznatiji oblik rimskog pisanog izraza, korišten za natpise na važnim spomenicima (npr. Trajanov stup). Slova su elegantna, skladna i proporcionalna – uzor svim kasnijim tipografskim stilovima

# data[].attributes.body
Brzo, neformalno i pojednostavljeno pismo korišteno u svakodnevnim zapisima (ugovori, pisma, bilješke). Slova su bila vezana i nepravilna, pogodna za brzo pisanje rukom.

# data[].attributes.body
Vitka, uspravna i uža varijanta kapitalnog pisma. Koristila se za rukopise na pergamentu i kodekse, posebno u 4.–6. stoljeću. Bila je praktičnija od monumentalne kapitale

# data[].attributes.body
Razvilo se u 4. st. i trajalo do oko 8. st. Karakteriziraju ga zaobljena, velika slova pisana tintom na pergamentu. Posebno se koristilo u kršćanskim kodeksima i evanđelistarima

# data[].attributes.body
Nastalo kao prijelaz između uncijale i minuskulnih pisama. Slova su manja i pravilnija, omogućuju brže pisanje i lakše čitanje. Često korišteno za srednjovjekovne knjige.

# data[].attributes.body
Uvedena na početku 9. st. za vrijeme Karla Velikog. Odlikuje se jasnim, preglednim i pravilnim slovima, s razmakom između riječi. Bila je toliko čitka da je postala osnova današnjeg oblika malih latiničnih slova.

# data[].attributes.body
Pismo srednjeg vijeka (12.–15. st.), gusto, uspravno i oštro. Koristilo se u crkvenim i pravnim knjigama, ali i u rukopisima sveučilišta. Premda dekorativno, bilo je teže čitljivo.

# data[].attributes.body
Razvila se u Italiji u 15. stoljeću, u doba humanizma i renesanse. Nastala je kao povratak jednostavnosti i preglednosti, inspirirana karolinškom minuskulom. Iz nje su se razvila moderna tiskana pisma.

# data[].attributes.body
Najstarije slavensko pismo, nastalo sredinom 9. stoljeća na poticaj bizantskih misionara Ćirila i Metoda. Posebno se zadržala među Hrvatima, gdje je korištena u liturgiji i književnosti.

# data[].attributes.body
Pismo nastalo krajem 9. i početkom 10. stoljeća, temelji se na grčkom alfabetu i slavenskim glasovima. Brzo se proširilo među slavenskim narodima i postalo jedno od najvažnijih slavenskih pisama do danas.

# data[].attributes.body
7.–6. st. pr. Kr. – nastanak arhaične latinice i prvih latiničnih natpisa.

Kraj 3. st. pr. Kr. – latinica se standardizira i postaje glavno pismo Rima.

2. st. pr. Kr. – Rim osvaja Sredozemlje, šireći latinično pismo na osvojene teritorije.

Početak 9. st. – nastaje Karolinška minuskula (Karlo Veliki).

Sredina 9. st. – nastaje Glagoljica (Ćiril i Metod).

Kraj 9. – početak 10. st. – nastaje Ćirilica.

1483. – tiskana prva hrvatska glagoljska knjiga Misal po zakonu rimskoga dvora – samo 28 godina nakon Gutenbergove Biblije.