# data[].attributes.headline
Застосування пластмаси

# data[].attributes.subject
Застосування пластмаси

# data[].attributes.body
Матеріали, які традиційно застосовуються для виробництва різних видів упаковки, такі як дерево, скло або метали, швидко замінюються пластмасами. Підраховано, що близько 20-25% упаковок виготовлено з пластмаси. Вони часто мають вигляд різних плівок.

Пляшки також виробляються з пластика методом, коли порожнисту упаковку отримують видуванням у форму. У жорстких упаковок із полістиролу дуже важливе та широке застосування. У будівництві пластмасу використовують для внутрішньої обробки. З неї виробляють, серед іншого, різні види підлогових покриттів, віконних і дверних рам. Пластмаса також використовується як покрівля.

Різні види пластмас широко застосовуються в побуті. Багато пристроїв і обладнання зроблені з них. Пластмаса також виконує різні функції в сільському господарстві. Наприклад, поліетиленова плівка значно збільшила потенціал для вирощування культур у теплиці. Вона використовується як структурний елемент, так і як покриття для тримальної конструкції.

Описані вище приклади — це лише деякі способи застосувань, які пластмаса знайшла в житті людини. Кожен повинен усвідомлювати той факт, що час від часу ми використовуємо об’єкти або пристрої, створені з якогось штучного матеріалу. Сьогодні важко уявити світ без пластику. Він став невіддільною частиною повсякденного життя кожного.

# data[].attributes.headline
Властивості пластику  

# data[].attributes.subject
Властивості пластику  

# data[].attributes.body
У окремих видів пластика — різні механічні та хімічні властивості, але можна припустити, що більшість із них має такі особливості:
повна водонепроникність;
низька щільність;
низька стійкість до високих температур;
відсутність електропровідності;
стійкість до численних хімічних речовин, таких як кислоти, оливи тощо; простота обробки.

# data[].attributes.headline
Високоеластичні пластмаси (еластомери) — матеріал, який може розширюватися і стискатися, суттєво змінюючи свою форму в результаті прикладання зусиль і здатний під дією внутрішніх пружних сил повертатись до попередньої форми. Еластомери майже повністю замінили гумові еластомери із сировини природного походження, а також знайшли низку нових застосувань, недоступних для звичайної гуми.

# data[].attributes.subject
Високоеластичні пластмаси (еластомери) — матеріал, який може розширюватися і стискатися, суттєво змінюючи свою форму в результаті прикладання зусиль і здатний під дією внутрішніх пружних сил повертатись до попередньої форми. Еластомери майже повністю замінили гумові еластомери із сировини природного походження, а також знайшли низку нових застосувань, недоступних для звичайної гуми.

# data[].attributes.headline
Термореактивні пластмаси (реактопласти) — полімерні матеріали, які при нагріванні розм'якшуються, але при певній температурі і під дією затвердівачів, каталізаторів чи ініціаторів хімічних реакцій зазнають полімеризації, внаслідок якої переходять у твердий стан і повторна переробка таких пластмас неможлива.

# data[].attributes.subject
Термореактивні пластмаси (реактопласти) — полімерні матеріали, які при нагріванні розм'якшуються, але при певній температурі і під дією затвердівачів, каталізаторів чи ініціаторів хімічних реакцій зазнають полімеризації, внаслідок якої переходять у твердий стан і повторна переробка таких пластмас неможлива.

# data[].attributes.headline
Залежно від властивостей смоли пластмаси поділяють на термопластичні, термореактивні та високоеластичні.

# data[].attributes.subject
Залежно від властивостей смоли пластмаси поділяють на термопластичні, термореактивні та високоеластичні.

# data[].attributes.body
Термопластичні пластмаси (термопласти) — це пластмаси на основі термопластичних полімерів, що під час нагріву розм'якшуються, переходять у в'язкотекучий стан, а при охолодженні тверднуть, і цей процес повторюється при повторному нагріванні. Тобто такі пластмаси допускають повторну переробку.

# data[].attributes.headline
Пластична маса або <

# data[].attributes.body
Пластична маса або пластик – органічний матеріал, що легко формується, складається з полімерів вуглецю та водню з киснем, азотом, хлором або сіркою. Назва «пластмаса» з'явилася завдяки цінній властивості речовини набувати практично будь-якої форми - пластичності.