# data[].attributes.body
Un dia vaig volguer fer com uuna xamfaina que serviria per anar a dintre dels burritos.

Vaig utilitzar:

2 tomàquets

1 ceba

1 albergínia

1 carbassó

3 salxitxes de pollastre a trossos

Mitja patata

All abundant

Orenga

Nota dels pares: 9

# data[].attributes.body
Àngels, he fet servir la recepta que ens vas enviar dels canelons de verdures

# data[].attributes.body
He fet el risotto que vam fer al llenguatge canviant-li algunes coses i fen-ho per a 12 persones

# data[].attributes.body
Ingredients

1 got d'aigua

1 got de Cous-Cous (Carles)

Carbassó (Pau)

Albergínia (Pau)

Tomàquet (Arnau)

Pollastre (Arnau)

Mantega (Carles

Elaboració

Primer courem el cous-cous i després les verdures i el pollastre.

1. Agafem un pot i li afegim l’aigua, amb un polsim de sal i un rajolí d’oli d’oliva.

2. Quan l’aigua arrenqui el bull, afegirem el cous-cous i apagarem el foc. Remenem i deixem reposar uns 3 minuts.

3. Tornem a encendre el foc (al mínim) i afegim la mantega, i amb l’ajuda d’una forquilla anem remenant el cous cous amb la mantega uns 2-3 minuts.

4. El reservem i anem a fer la resta.

5. Tallem totes les verdures i el pollastre a daus.

6. A una paella amb oli courem primer el pollastre. Quan estigui rosset el reservem.

7. A la mateixa paella, afegim el carbassó i l’albergínia i quan estiguin rossos, afegirem el tomàquet i deixarem que cogui a poc foc.

8. Quan veiem que gairebé tenim les verdures cuites, afegim el pollastre i acabem de coure.

9. Barregem el cous-cous que teníem reservat amb les verdures i el pollastre i ja el podem servir.

Bon profit!

# data[].attributes.body
Los ingredientes son:

-1 kilo de harina 000 o de fuerza. También llamada harina de panadería es menos refinada y contiene más gluten. Pau D
-20 gramos (una cucharada) de sal,
-10 gramos (un sobre) de levadura seca o 50 gramos de levadura fresca diluida en media taza de agua tibia con una cucharadita de azúcar, Carles
-50 cc. (tres a cuatro cucharadas) de aceite de oliva,
-500/600 cc. (tres tazas) de agua tibia.

Con estas cantidades obtenemos unas 4 o 5 pizzas, 15 a 20 panes árabes o 10 a 12 panes planos para acompañar las comidas aunque también son especiales para armar sándwiches.

Colocamos en un reciente apto los ingredientes secos más el aceite de oliva y mezclamos con una cuchara de madera o con las manos si lo prefieren.

Agregamos el agua poco a poco y mezclamos todos los ingredientes para homogeneizar.

Amasamos vigorosamente unos 10 a 15 minutos hasta lograr una masa lisa y elástica.

Dejamos levar tapada con un paño en lugar templado por al menos 30 minutos o hasta que duplique su volumen. Estos tiempos varían según la temperatura y humedad ambiente. Como en todo, la práctica mejora el resultado.

Volvemos a sobar la masa, dándole unos golpes sobre la mesada para desgasificar. No te entusiasmes, no es tu enemigo.

Otra vez dejamos levar por unos 30 minutos más. Insisto los períodos de leudado dependen de muchos factores, en este caso más es mejor.

Al cabo de este proceso deberías tener -aproximadamente- 1,650 kilos de una hermosa masa elástica y lisa.

Ahora procedemos a dividir según para que la vayamos a utilizar, embollamos y nuevamente a fermentar por otros 30 minutos.

Estamos listos para darle “forma” a los bollos según sea su destino.

Y hasta aquí llegamos, en sucesivas entradas prepararemos pizza, panes de distintos tipos, calzones, grisinis o palitos saborizados y más. Todo con la misma masa, en algunos casos incorporándoles algún saborizante para darles un toque distinto para cada ocasión.

Ingredients Per Sobre

Tomàquet Fregit -Arnau

Pernil Dolç- -Carles

Mozarella Rallada- Guillem

Tabasco- Arnau

# data[].attributes.headline
Polvorons Aptes Per  Celíacs (Recepta Que Farem

# data[].attributes.subject
Polvorons Aptes Per  Celíacs (Recepta Que Farem

# data[].attributes.body
Ingredients ½ Kg farina sense gluten . farina Schär ¼ Kg sucre glas. ( Sucre glas de Azucacera és apte ) 100 gr mantega de porc natural . ( Si es compra s'envasa es pot utilitzar mantega El Pozo , és apta ) 4 o 5 cdas postres de canyella en pols Per adornar : ** Sucre glas empolvorada per sobre

Passos El primer és posar el forn a escalfar. El encenem a 140ºC i en una font apta per al forn, fiquem el mig quilogram de farina perquè es torri, un 5 o 10 minuts, no més. (També la podem torrar a la paella però s'embruta més i es triga més) + Sobre el taulell neta farem les formes. Amb la qual cosa, abans de treure la farina i començar a fer els polvorons, hem de netejar bé i assecar la barra de la cuina. + Un cop està a punt, vam treure la farina del forn i la barregem amb la resta d'ingredients: amb el sucre glacé (250 grams), la mantega de porc (100 grams) i la canyella en pols. Amb les mans anem barrejant fins que es quedi un tot. Llavors estirem la massa sobre el taulell o placa de la cuina. + Quan tota la massa està estirada i té una altura de, aproximadament 1 dit de gruix, com 1 cm o centímetre i mig, agafem un got i anem fent els polvorons retallant la massa. + Preparem la font del forn amb paper vegetal i mantega de porc i anem col·locant els polvorons sobre la safata del forn. Quan els tenim tots els fiquem al forn a 170 º C, durant uns 15 minuts. En realitat és fins que ens agradi el color, quan estan daurats per dalt. + Es treuen del forn, i amb un colador es va empolvorant el sucre glacé per sobre de cada polvoron. I es deixen refredar.

# data[].attributes.body
Recepta Japonesa

Matcha Macarons

Ingredients :

110g de farina d'ametlles220g de sucre glass110g de clares d'ou( després de 8 hores a temperatura ambient tapades amb paper film )30g de sucre8g de te verd matcha en polsganache de xocolata blanca per al farciment ( o al gust )

Elaboració: 1. Tamisa bé la farina d'ametlles amb el sucre glass. 2. Bat les clares a punt de neu i afegeix el sucre i el te verd matcha. Tingues en compte que el to baixa al enfornar. 3. Ara barreja poc a poc i amb cura de no trencar molt les clares la barreja de farina amb sucre. 4. Ajudant-te amb una màniga pastissera fem els macarons sobre un tapet especialitzat o procurant que tinguin tots la mateixa mida. Sobre la safata de forn dóna-li uns cops per treure les bombolles d'aire. 5. Deixa'ls reposar fins que la capa de dalt quedi seca i llisa. Entre una i dues hores. 6. Preescalfa el forn a 150º.y s'enforna durant 13 minuts aproximadament. 7. Mentre es cuinen els macaron aprofita per fer la ganache. 8. No treguis els macarons del tapet fins que refredin bé. 9. Omple amb el ganache cada macaron i col·loca una tapa pressionant lleugerament Nota: Per 14-15 macarons. Aquesta és una recepta una mica difícil, en la qual és necessari practicar fins agafar el punt exacte per fer el macaron perfecte.

# data[].attributes.body
Ajuda a eliminar líquids perquè té molt potassi i poc sodi. És una font de vitamines del grup B, com l'àcid fòlic, necessàries durant l'embaràs. El magnesi de la ceba afavoreix el bon funcionament dels intestins, dels nervis, dels músculs i del sistema immunològic. Abusar de la ceba pot produir flatulència, perquè conté sofre.

# data[].attributes.body
L'albergínia és, igual que el tomàquet , les patates i els pebrots dolços , una planta de la família de les solanàcies , el fruit és de tonalitat morada ( color que es deu al seu elevat contingut en antocianines ) .

Posseeix molt poques calories ( 17 calories cada 100 grams ) pel seu elevat contingut d'aigua , pel que és un vegetal ideal per incloure en qualsevol dieta per baixar o controlar el pes .

Millora la circulació .

Té propietats antioxidants , ja que conté vitamina E , antocianina , un antioxidant que es troba a la pell de l'albergínia i protegeix l'organisme d'alguns tipus de càncer i malalties cardíaques .

Té un alt contingut de potassi i una mica de sodi , importants per al sistema nerviós i cardiovascular .

Pel seu alt contingut d'aigua és un molt bon diürètic .

La fibra de l'albergínia contribueix depurar l'organisme , a baixar els nivells de sucre en sang ( tan necessari per a les persones amb diabetis , per la qual cosa és un aliment molt adequat per a diabètics ) , afavoreix l'eliminació del colesterol , ja que absorbeix els greixos dels aliments que es mengen amb ella i que circulen per l'intestí afavorint a més l'eliminació de les toxines de l'organisme i regulat el trànsit intestinal .

Aporta un alt contingut d'àcid fòlic , molt important per a les embarassades durant els primers mesos de gestació .

El seu contingut en hidrats de carboni és escàs i en fibra alt , per la qual cosa resulta un vegetal molt indicat per a les persones que tenen diabetis

Estimula el funcionament de la bilis , sent molt efectiu el seu consum en casos d'insuficiència hepàtica , per exemple.

És un vegetal molt ric en magnesi i ferro , una albergínia gran pot aportar fins al 15% de la quantitat d'aquests que es recomana consumir diàriament . Per això , és ideal per prevenir l'anèmia , augmentar i millorar les defenses així com el funcionament cardíac i muscular .

La seva polpa picada , posseeix propietats curatives i balsàmiques per a les cremades solars i per calmar el dolor causat per malalties reumàtiques .

IMPORTANT:

S'ha sempre consumir cuinada i pelada , ja que posseeix un alcaloide tòxic , la solanina , que pot provocar trastorns intestinals i mals de cap intensos , i es destrueix amb la cocció .

# data[].attributes.body
La pastanaga és famosa pel seu contingut en vitamina A, de 2000 a 10.000 UI per 100g de pastanaga (les necessitats diàries d'un adult són de l'ordre de 4000 UI). La vitamina A és fonamental per a les funcions epitelials de la pell i per als pigments dels ulls. També té un contingut important de vitamines C i B.

Se li suposen propietats terapèutiques contra l'asma, el nerviossisme i algunes alteracions de la pell.

La pastanaga es pot menjar crua en amanides o cuita, acompanyant carns o peixos. Les pastanagues collides joves són més dolces i tendres per consumir en amanides.

# data[].attributes.body
Les patates es van començar a importar de Sud-amèrica , al segle XVI i van trigar 150 anys en convertir-se en un dels aliments bàsics d'Europa. Actualment , on més es consumeixen és a Europa Central i de l'Est , encara que estan presents en la dieta de tot el continent, amb un consum mitjà per càpita de 94 kg en 2005.

Cuites o rostides, les patates són un aliment pràcticament lliure de greix. Els carbohidrats són els principals nutrients energètics presents en les patates, que es troben en forma de midó. Les patates són una bona font de fibra, contribueixen a la sensació de sacietat i faciliten la funció digestiva. Una ració de 180 g de patates cuites proporciona 3 grams de fibra, el que representa més del 10% del consum diari recomanat, estimat en 25 grams. Les patates són una font de vitamina C. Una ració mitjana de patates cuites (180 g) conté uns 10 mg, aproximadament una vuitena part de les necessitats d'una persona adulta. Les patates són una bona font de potassi, a més de contenir petites quantitats de magnesi i ferro. les patates gairebé no contenen sodi (que al costat del clorur forma la sal). Les patates també contenen diverses vitamines del grup B. Una ració mitjana de patates cuites (180 g) conté més d'una sisena part de les necessitats diàries d'un adult de les vitamines B1, B6 i folat. Les patates poden ser molt útils per als que volen perdre pes o evitar guanyar-lo. Una ració mitjana de patates cuites sense pell (180 g) conté unes 140 calories, un contingut energètic molt inferior al de la mateixa quantitat de pasta cuita (286 calories) o arròs cuit (248 calories). Les patates no conté gluten i pot consumir-se per aquelles persones que hagin de evitar aquesta proteïna d'alguns cereals. La Patata veu modificat el seu valor Energètic en funció de les tècniques culinàries a les que se li sotmeti .

# data[].attributes.body
Contenen fibra, important per afavorir el trànsit intestinal i evitar restrenyiment, però a més ajuda a disminuir els nivells de glucosa en sang.

Posseeix Vitamines del grup B, com la B2, B3, B6, B9 (àcid fòlic), les quals participen en la formació de glòbuls vermells, cèl·lules i hormones, ajuden a prevenir l'anèmia, problemes en el desenvolupament del fetus, intervenen en el funcionament del sistema nerviós i del immunològic, estabilitzen el nivell de sucre en sang durant l'embaràs, eviten la formació de pedres en els ronyons, combaten el cansament mental i físic, són excel·lents per cuidar la vista,

Els hidrats de carboni de les llenties són els que ens aporten energia perquè el nostre organisme pugui seguir duent a terme totes les seves funcions vitals i més ens permeten desenvolupar la nostra activitat física i cognitiva quotidiana.

El ferro de les llenties participa en el transport de ferro a totes les cèl·lules de l'organisme, però també enforteix el sistema immunitari, també participa en la regulació de la temperatura corporal i de la glàndula tiroide, prevé l'anèmia i el cansament, a més de mantenir la pell, cabell i ungles en bon estat.

El Magnesi de les llenties és imprescindible perquè el nostre sistema nerviós i muscular funcioni correctament. A més enforteix els ossos i fa que el ritme cardíac del cor sigui regular, protegeix la paret dels vasos sanguinis. També intervé en el sistema immunològic perquè les nostres defenses ens protegeixin davant patògens.

El Sodi i el Potassi de les llenties equilibren les quantitats d'aigua en el nostre organisme, la qual cosa influirà en el bon funcionament del nostre sistema cardiovascular.

El Fòsfor de les llenties participa en el desenvolupament dels ossos i dents, a la formació de múscul, millora les capacitats intel·lectuals i la memòria, així com la secreció de llet materna.

El Zinc que contenen les llenties té gran acció antioxidant, també va a col·laborar en la formació d'os i dels òrgans reproductors, a més afavoreix l'absorció de la vitamina A, intervé en el desenvolupament en el fetus i el nen, manté un cabell sa i té cura de la vista.

Les Proteïnes de les llenties contribueixen a la formació de múscul i el seu funcionament , en la formació d'enzims , hormones i en el sistema immunitari .

Les Vitamines A i E de les llenties actuen com antioxidants protegint-nos davant l'atac de patògens i retardant l'aparició de malalties degeneratives , protegeixen la visió, afavoreixen la correcta circulació de la sang i són imprescindibles per a un correcte desenvolupament durant l'etapa de creixement.

El Calci de les llenties participa en els impulsos nerviosos i el bon funcionament dels músculs , en la secreció d'hormones , al ritme cardíac, la formació d'ossos i dents , i és important per a la coagulació de la sang .

# data[].attributes.body
El chapati és un tipus de roti ( pa pla indi ) . Està fet d'una massa de farina integral , aigua i sal.

Es fan uns discos amb la massa , d'aproximadament 12 cm de diàmetre i de 3 a 5 mm de gruix . Es cuinen de a un o dos sobre una planxa o paella molt calenta . Quan ( després d'un minut aprox. ) Es veu que la part inferior ha passat de color blanquinós a cafè molt clar , es tornen perquè l'altra superfície també prengui aquest color. Posteriorment es recolzen directament sobre la flama del foc, de manera que la humitat que queda a l'interior del chapati s'evapora i infla el chapati com un globus en uns deu segons . Immediatament es treu del foc i s'apila tapat amb una tela seca.Por últim li fetes una mica de sopa de sobre ( o makke ki roti ).

Els chapatis es poden utilitzar enrotllats per agafar un mos d'algun plat cuinat .

Els hindús estrictes només poden tocar el menjar amb la mà dreta , en considerar la esquerra una mà bruta, també segons els costums índies, només s'ha de dur a la boca un tros de menjar apropiat, sense mossegar els aliments . Per tant per poder menjar un chapati és necessari prèviament trozarlo , només amb la mà dreta, de manera que es col·loca sobre el plat i s'aguanta amb el dit anular i petit , mentre que amb els dits polze i mig se separa el tros que es portarà a la boca . El dit índex no s'utilitza, perquè l'ortodòxia hindú considera que és "el dit brut de la mà neta " i no ha de tocar el menjar , ja que s'utilitza per assenyalar o per gratar l'orella.

Ingredients

250 g . de farina de blat integral 1 cullerada d'oli vegetal 1 tassa d'aigua tèbia 1 pessic de sal

Elaboració

1. En un bol ampli o ensaldera, barregem la farina, la sal i l'oli. Anem pastant, afegint a poc a poc l'aigua (tèbia) que la massa admeti, fins a aconseguir una massa homogènia, suau i que no s'enganxa als nostres dits i se separa de les sembles del recipient. 2. Passem a la superfície de treball enfarinada amb farina i amsamos molt bé. El pastat, com en tots els pans, és el pas més imortante: com més temps hi dediquem, millor serà el resultat. Ho pots fer amb una pastadora, o amb un robot, però a mi m'encanta amsar a mà i embadurnarme de farina. 3. Deixarem la massa reposar tapada amb un drap una mitja hora. Llavors, dividirem la massa en boles de la mida d'un ou més o menys i les estirarem amb el corró, empolvorant en el procés la superfície amb més farina per evitar que s'enganxin. Han de quedar el més fines possible i rodones. 4. Finalment les posem sobre una planxa o paella molt calenta i lleugerament untat. Quan apareguin en la massa petites bombolles li donem la volta i el continuem cuinant uns instants fins que estigui ben feta i daurada (ull que no es cremin).

# data[].attributes.body
Dal bhat és un plat tradicional del Nepal que consisteix en aliments bàsics com pot ser l'arròs ( bhat ) i la sopa de llentia dal) . Es tracta del plat nacional del Nepal.
Es tracta d'un plat considerat la majoria de les vegades acompanyat d'una guarnició ( per regla general una mica especiat , però gairebé sempre lleugerament àcid o amarg ) denominada tarkari que pot ser de verdures o carni , per regla general depenent de la celebració o de les costums culinàries de la família. Les receptes per a la seva elaboració varien depenent de la localitat , el grup ètnic , família, etc. El Dal consisteix per regla general en llenties ( de diferents tipus d'acord amb els gustos del cuiner ) , tomàquets, ceba , chilli i gingebre acompanyat d'herbes i espècies diverses com el , el coriandre garam masala i la curuma.

RECEPTA

Ingredientes:·Arroz basmati y lentejas peladas·Ghee o aceite de girasol·Cebolla tierna, ajo, jengibre, tomate y cilantro fresco·Cúrcuma, cardamomo, clavos, pimienta negra, canela, polvo de jengibre, semillas de cilantro y de comino

Elaboración:
En primer lugar vamos a preparar las especias, si tienes la posibilidad de adquirir la mezcla de especias ya hecha mucho mejor, se llama Garam Masala, en mi caso llevo tiempo buscándola sin haber conseguido encontrarla. Garam Masala en una mezcla de especias de la cocina hindú, en cada casa se prepara de una manera, yo os explico como la he preparado yo.

En una sartén de fondo grueso ponemos las especias a tostar para que suelten su aroma, ponemos el cardamomo (solo las semillas), los clavos, la pimienta negra, el cilantro y el comino, una cucharadita de café de cada y todos ellos sin moler, ponemos una rama de canela de unos cinco centímetros y por último el jengibre molido (una cucharadita también). Cuando empiecen a soltar su aroma, las echamos al mortero o al molinillo de café y las reducimos. Como no lo vamos a utilizar todo, lo guardamos en un frasco hermético para que no se volatilicen las esencias.Cocemos el arroz basmati, sino tenemos podemos usar arroz largo, y lo dejamos reposar. En una cacerola ponemos las lentejas a hervir, yo he usado lentejas peladas, las reconocerás en el súper porque son de color naranja, porque las vamos a convertir en puré y así no nos encontramos los pellejitos, pero no es un requisito indispensable. En el agua de cocción ponemos una cucharada de cúrcuma, un trozo de canela y unos 3 ó 4 cm de raíz de jengibre cortada en dos trozos. Cocemos hasta que estén tiernas.
Mientras preparamos el sofrito, picamos la cebolla y el tomate muy menudo, en el mortero majamos un ajo, el mismo tamaño en jengibre y un puñadito de cilantro fresco. Calentamos en la sartén el ghee (mantequilla clarificada), sino tenemos ponemos aceite de girasol para que no se note, y pochamos la cebolla, añadimos el majado y el tomate. Lo cocinamos unos minutos y se lo añadimos a las lentejas. Antes habremos quitado la rama de canela y el jengibre.Las dejamos cocer hasta que se deshagan, si son las peladas será enseguida, las ayudamos moviéndolas de vez en cuando. Apagamos el fuego y ponemos una cucharadita de nuestro garam masala, dejamos reposar para que se integren los sabores. Si no te quedan lo suficientemente tiernas las puedes pasar por el pasapuré o la batidora. En una sartén ponemos una cucharadita de ghee o aceite de girasol y echamos una cucharadita de nuestra mezcla de especias y salteamos unos segundo el arroz para que se caliente y se aromatice.Se presenta haciendo una cama con el arroz y encima ponemos el puré de lentejas. Adornamos con unos daditos de tomate y un poco de cilantro picado.

# data[].attributes.headline
Recepta Catalana Tardor/Hivern Saludable (Arròs Verd Cremós

# data[].attributes.subject
Recepta Catalana Tardor/Hivern Saludable (Arròs Verd Cremós

# data[].attributes.body
Arròs verd cremós

Ingredients per a 4 persones 300 g d’arròs bomba 320 g de ceba 500 g de carbassó 80 g de pèsols 1200-1500 ml de brou de verdures 60 g de formatge parmesà ratllat 1 copeta de vi blanc 40 ml d’oli 1 gra d’all julivert i cebollí picat sal

Elaboració 1. Es talla la ceba i el carbassó en daus molt petits. 2. S’escalfa l’oli en una paella, s’incorpora la ceba i se sofregeix fins que estigui transparent. 3. S’afegeix el carbassó i se sofregeix tot 10 minuts més. 4. S’incorpora l’arròs i el vi blanc. Quan el vi s’hagi evaporat, es mulla amb brou i es deixa coure 8 minuts més. 5. Es posen els pèsols a la paella amb l’arròs, es mulla amb una mica més de brou i es fa coure 5 minuts. 6. A part, es fa una picada amb l’all, el julivert i el cebollí. 7. Al final, s’afegeix la picada, el parmesà i es deixa coure 2 minuts més sense parar de remenar.

# data[].attributes.body
Un remei natural i meravellós per guarir els refredats, la tos i el mal de coll: El xarop de ceba
A casa i des de fa molts anys, l’únic xarop que prenem és el xarop de ceba. Quan el Saül tenia 5 anys (ara en té 18), va agafar una mena de bronquitis que no se li curava de cap manera. El seu metge de capçalera ja li havia canviat el xarop per tercera vegada i jo encara duia la recepta a les mans perquè no gosava comprar el nou xarop. Tenia una mena de basarda perquè el meu fill no millorava i ja feia massa temps que li durava aquella tos tan lletja i aquells pitos al pit que no el deixaven respirar bé. Abans de comprar-li un nou xarop, necessitava una altra opinió de manera que en arribar a l’escola vaig esperar la Matilde, una metgessa que duia els seus fills a l’escola on jo treballava. Li vaig comentar el problema del Saül i li vaig mostrar la nova recepta que m’havia fet el metge del CAP de les Fontetes, tot manifestant-li el meu neguit i la poca confiança que em donaven els xarops i més, quan el metge me’ls canviava com qui canvia de camisa i sense ni mirar-se, gairebé, el nen ni escoltar-me quan li tractava d’explicar els símptomes del Saül des que havia emmalaltit.La Matilde em va explicar que molts metges recepten medicines per cobrar comissions i, sobretot, quan es tracta de medicaments nous que cal provar per comprovar-ne l’eficàcia però això no era garantia de curació. Hem va dir també que ella confiava més en la medicina natural que en els fàrmacs i em va dir la recepta per fer el xarop de ceba, sense full de recepta perquè aquest no es compra a la farmàcia i perquè només calia tallar una ceba i cobrir-la de sucre moreno de canya, tot assegurant-me que ens aniria molt bé perquè la ceba tenia moltes propietats antibiòtiques i curatives. Va afegir que també aniria molt bé que jo me’l prengués, cada dia i tant com en volgués doncs al ser natural no em podia fer cap mal, per l’afonia i el mal de coll que sempre tenia per mor dels pòlips que, malgrat les dues intervencions quirúrgiques i les sessions de foniatria, sempre se’m tornaven a reproduir.El vaig fer però afegint-li, a més a més, mel i llimona i el Saül es va curar en menys d’una setmana!!!! I a mi, m’anava d’allò més bé perquè em suavitzava molt la gola i em calmava el mal de coll que sempre tenia quan treballava a l’escola, sobretot, pel polsim del guix i per la humitat contaminada del riu claveguera que passava i, encara, passa per darrera de l’edifici escolar.Aquests dies que he estat refredada amb molta congestió i febre, n’he tornat a fer i com que a casa ens va molt bé, us en volem donar la recepta perquè saber-la no està de més, ans el contrari doncs també us pot anar bé i més ara que comencen els refredats i els esternuts tan freqüents i típics de la tardor.

INGREDIENTS

1 ceba grossa

8 cullerades de sucre moreno de canya

1 cullerada de mel

El suc d’una llimona

ELABORACIÓEn un pot que es pugui tapar bé hi posem la ceba tallada a trossets petits, el sucre de canya, la mel i el suc de llimona. El tapem i el sacsegem com si féssim un batut, per dissoldre bé el sucre i la mel amb el suc. Deixem el xarop reposar tota la nit perquè el suc de llimona i els sucres vagin absorbint tot el suc de la ceba. L’endemà, el tornem a sacsejar i ja el podem colar per prendre (va bé colar només la quantitat que s’ha de beure per tal de deixar el xarop barrejat amb la ceba)

PROPIETATS DE CADA INGREDIENT

Ceba: La ceba té moltíssimes propietats però jo no les comentaré totes perquè sinó no acabaria l’entrada. És un bulb molt nutritiu perquè conté àcids essencials, enzimes, sucres i vitamines A, B, B2, B5, C, E i PP i, a més, és rica en sofre, brom, bari, fòsfor, calci, fluor, ferro, potassi, sodi i iode. Aquesta gran varietat de minerals, vitamines, àcids,... fa que sigui un producte altament curatiu i de múltiples aplicacions en medicina perquè té propietats antibiòtiques, antiinflamatòries, tòniques, antisèptiques, digestives, diürètiques i nutritives. Beneficia la circulació sanguínia, l’aparell digestiu, l’aparell respiratori i el funcionament del cor. S’acostuma a utilitzar per guarir refredats, grips i tos, a vegades, posant-la només, tallada pel mig, a prop d’on dormim perquè redueix la congestió nasal i facilita la respiració.

Sucre moreno de canya: L’alt valor nutritiu de la canya de sucre es deu al seu gran contingut calòric i de fibres vegetals que la doten de propietats digestives i energètiques. Redueix el desgast físic i vitalitza l’organisme beneficiant l’estat d’ànim tot combatent el cansament, tant físic com psíquic. La ingestió del sucre dissolt en infusions, afavoreix el procés digestiu i evita les molèsties estomacals.

Mel: La mel també és un aliment molt energètic i nutritiu amb un gran valor medicinal perquè conté moltes proteïnes i vitamines. A part del consum alimentari, s’utilitza per múltiples aplicacions tant en medecina com en cosmètica natural.

Llimona: La llimona és una fruita àcida però molt nutritiva i vitamínica que també té moltes propietats medicinals. Ajuda a combatre i a prevenir tot tipus d’infeccions i té propietats terapèutiques que afavoreixen el moviment de les articulacions i l’agilitat muscular. Té múltiples aplicacions en medecina, cosmètica, higiene domèstica,...

Et voilà, c’est fini! Ara i una vegada sacsejat, a reposar toute la nuit!!!!