# data[].attributes.headline
Сенсорна система рівноваги

# data[].attributes.subject
Сенсорна система рівноваги

# data[].attributes.attachment_link.title
6. Слухова сенсорна система. Система рівноваги.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Багатьох людей захитує у транспорті, і будь-які поїздки, дорога на роботу або політ у відпустку перетворюються для них на справжнє випробування. Але тепер вони можуть зітхнути спокійно, бо інженери створили окуляри від захитування
Про людей, яких закачує у транспорті, кажуть "у нього слабкий вестибулярний апарат", але це не зовсім вірно. Справа не в особливостях організму, а в умінні орієнтуватися в просторі.

Вестибулярний апарат - частина внутрішнього вуха людини. Цей орган дає мозку інформацію про положення голови в просторі. Завдяки вестибулярному апарату ми підтримуємо рівновагу при ходьбі - навіть із закритими очима. Але вестибулярний апарат працює в тісній зв'язці із зором. Людина набагато точніше відчуває свої рухи і тримає рівновагу, коли бачить лінію горизонту і орієнтується по ній. Не дарма канатохідця завжди дивляться вдалину.

Ефект заколисування виникає, коли між органами почуттів виникає суперечність. Припустимо, пасажир автобуса читає книгу. Нерухомий текст у нього перед очима "натякає" мозку, що і сам людина не рухається. Вестибулярний апарат, навпаки, повідомляє про хитавиці і трясці. Від цієї невідповідності деяким людям стає погано.

Популярні новини зараз

Показати ще

Водіїв ніколи не заколисує - справа не тільки в тому, що вони постійно спостерігають горизонт, але і в тому, що всі рухи для них передбачувані: вони заздалегідь бачать ями, самі визначають розгони, гальмування і повороти.

Пасажиру, щоб його менше заколисували, варто наслідувати водієві: дивитися вперед і передбачати маневри. Деяким досить бачити горизонт лише бічним зором, а кого-то не колише взагалі. За допомогою "тренування" вестибулярного апарату ми вчимо мозок орієнтуватися в просторі, правильно інтерпретуючи різні сигнали органів чуття.

Інженери автомобільної компанії Citroёn створили окуляри, які допомагають від захитування. І жартома назвали їх Seetroen ("see" англ. - "бачити"). Досить просто надіти ці окуляри, щоб відчути себе краще.

Оправою окулярів є трубочки, всередину яких залита рідина синього кольору. Рідина імітує лінію горизонту, і дійсно, її рівень завжди відповідає положенню реального обрію щодо голови користувача.

Центральні кільця оправи відображають рух голови в поперечній площині, а бічні - в поздовжньої. У цих окулярах людина завжди бачить боковим зором "штучний горизонт", що дозволяє йому не тільки добре себе почувати, але навіть читати книгу або писати повідомлення на смартфоні.
Microsoft HoloLens і китайський онлайн-магазин Taobao оголосили про завершення роботи над проектом AR-окулярів, які будуть розпізнавати об'єкти і шукати їх в магазині.
Окуляри доповненої реальності Taobao MR Buy будуть показувати користувачеві інформацію про товари (ціну, відгуки та варіанти доставки), на які той направить погляд. Якщо вам сподобався одяг перехожого або предмет інтер'єру в кафе, досить буде просто поглянути на неї через окуляри і додати в кошик. Буде і зворотна функція: окуляри покажуть в AR 3D-зображення цікавить користувача товару з Taobao.

Нагадаємо, в мережу злили перші фото iPhone X Plus и iPhone 9. Стало відомо, скільки коштуватимуть новинки.

Як повідомляла Politeka, вчений розповів, як Google і Apple можуть захопити владу над людством.

Також Politeka писала, що школярам заборонили смартфони: все зміниться вже з вересня.

Джерело: Popmech.ru

# data[].attributes.attachment_link.title
Слабкий вестибулярний апарат: створено окуляри від захитування

# data[].attributes.attachment_link.description
Багатьох людей захитує у транспорті, і будь-які поїздки, дорога на роботу або політ у відпустку перетворюються для них на справжнє випробування. Але тепер вони можуть зітхнути спокійно, бо інженери створили окуляри від захитування Про людей, яких закачує у транспорті, кажуть "у нього слабкий вестибулярний апарат", але це не зовсім вірно.

# data[].attributes.headline
Функції сенсорної си

# data[].attributes.body
Функції сенсорної системи рівноваги

# data[].attributes.body
Рівновага

# data[].attributes.headline
Вигляд сенсорної сис

# data[].attributes.body
Вигляд сенсорної системи рівноваги

# data[].attributes.body
Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вестибулярний апарат (від лат. vestibulum ) - орган чуття, що відповідає за сприйняття лінійних та кутових прискорень, а також положення тіла у просторі. Він сприймає зміни положення голови й тулуба, напрям руху тіла й призначений для координації рухів та збереження рівноваги тіла. У людини і хребетних тварин є частиною внутрішнього вуха.

Вестибулярний аналізатор здійснює функцію рівноваги тіла як у стані спокою, так і під час руху. Рецептори, розташовані в присінку (отолітовий апарат), відповідають за координацію тіла в стані спокою (статику), а рецептори півколових проток (ампулярний апарат) відповідають за координацію тіла під час руху (кінематику). Разом вони виконують стато-кінематичну функцію. Вестибулярний апарат на відміну від інших аналізаторів ніколи не перебуває в стані спокою. Він постійно зазнає подразнення в результаті дії на нього сили земного тяжіння. Навіть в стані спокою поза тіла підтримується імпульсами, які йдуть від вестибулярного аналізатора. Відсутність постійного подразнення отолітового апарата за рахунок сили земного тяжіння в стані невагомості призводить до численних порушень в організмі.

Вестибулярний аналізатор, як інші аналізатори, складається з периферичного відділу (рецептора), провідникової частини з ядрами в стовбурі мозку та центрального (кіркового) відділу. Кіркова обробка вестибулярного відчуття ( рівноваги) проходить в острівцевій корі

Рецептори вестибулярного аналізатора розташовані у внутрішньому вусі. В мішечках присінку розташований отолітовий апарат у вигляді macula utriculi та macula sacculi. Отолітовий апарат являє собою скупчення нейроепітеліальних або чутливих клітин, які розташовані поміж опорними клітинами.

Адекватним подразником отолітового апарату є будь-яка сила, що може викликати прямолінійне прискорення.

Адекватним подразником ампулярного апарата є кутове прискорення. Порогом збудження для півколових каналів є кутове прискорення, рівне 0,12-2 м/с2.

Історія вивчення вестибулярного апарату розпочинається з 1872 року, поштовхом до чого, як то часто буває в науці, прислужився випадок. Одного разу відомий австрійський вчений Ернест Мах їхав у потязі і звернув увагу на те, що навіть із заплющеними очима відчуває його повороти. Тоді вчений припустив, що в організмі людини має існувати спеціальний датчик інерційних сил, який сприймає рухи людини у просторі. І вже через три роки світ побачив знамениту працю вченого, в якій доводилося, що такий орган дійсно є. Це вестибулярний орган. Ернесту Маху належать і перші проби для його діагностики - різні варіанти стояння та ходіння з заплющеними очима. Так зародилася невроотологія - наука про нервові захворювання голови, які обумовлені розладами роботи вестибулярного апарату.

Невроотологія розвивалася. На початку XX століття австрійський вчений Роберт Барані, тестуючи хворого у кріслі, що може обертатися, чи вливаючи у зовнішній слуховий прохід хворого невелику кількість холодної води, уперше описав нистагм (биття очей), який до сьогодення вважається однією з найбільш діагностично значимих реакцій у клініці вестибулярної патології. За свої праці у 1915 році вчений був удостоєний Нобелівської премії.

У 30-ті роки, з розвитком авіації, швидкісного морського та наземного транспорту, на Заході з'являється все більше спеціалістів, що цікавляться станом вестибулярного органу. Правильна координація рухів виявляється особливо актуальною для пілотів, десантників, моряків.

Вестибулярний апарат дуже невеликий за розміром. До його складу входять три півколові канали та два мішечки. Цей орган розташовано усередині скроневої кістки черепа у внутрішньому вусі, поруч із завиткою, органом слуху.

Півколові канали - це дуги, розміщені у трьох різних площинах, що відповідають трьом вимірам: висоті, довжині та ширини. Вони заповнені желеподібною масою і містять вестибулярні рецептори - чутливі волоскові клітини, розміщені на внутрішній стінці ампул, якими завершуються канали.

Уявіть чашку, наповнену кефіром. Коли вона стоїть нерухомо, кефір торкається лише нижньої половини стінок чашки. Але варто нахилити чашку, як площина стикається кефіру зі стінами чашки з одного боку збільшиться а з іншого - зменшиться. За слідами кефіру стінках ми зможемо визначити, у якому напрямку нахиляли чашку.

Подібне відбувається і в каналах вестибулярного апарату. При будь-якому русі голови чи змінні положення тулуба рідина всередині каналів зміщується, перестає тиснути на одні рецептори на внутрішніх стінках каналів і починає тиснути на інші. Рецептори збуджуються і посилають сигнали до головного мозку. Три канали дають точну інформацію про переміщення тіла у трьох вимірах. У мішечках вестибулярного апарату також знаходиться вапнякові кристалики, що тиснуть на рецептори. Ці кристалики зміщуються, реагуючи на початок і кінець прямолінійного прискорення чи сповільнення, а також на зміну сили тяжіння.

Дія вестибулярного апарату можлива лише за умов земного тяжіння, що впливає на рідину всередині каналів і на кристалики всередині мішечків. Якщо земного тяжіння не буде, кристалики та рідина не тиснутимуть на стінки мішечків і каналів, людина втратить рівновагу й не діставатиме інформації про положення тіла. Таке відчуття, дуже знайоме космонавтам, називається невагомістю. Коли космічний шаттл виходить на орбіту, сила тяжіння, навпаки, збільшується у багато разів. Виникають перевантаження, які досить впливають на вестибулярний апарат. Аби витримати ці випробування, космонавти та пілоти мають бути дуже тренованими людьми - їхній вестибулярний апарат мусить працювати бездоганно.

У деяких людей вестибулярний апарат працює погано, що може бути наслідком вродженого чи набутого порушення. Такі люди погано переносять поїздки у транспорті, морські подорожі, польоти літаком, катання на каруселі. Явище закачування, яке називається "морською хворобою", супроводжується нудотою, запамороченням і навіть утратою свідомості.

Кисляков В. А., Орлов И. В. Физиология вестибулярной системы // Вопросы физиологии сенсорных систем. - М.-Л., 1966.

Dan Bagger-Sjöbäck. Vestibular system: Psychophysics, applied aspects and general interpretations. - Springer-Verlag, 1974. - 680 с. - ISBN 9783540068648.

Stephen M. Highstein, Richard R. Fay, Arthur N. Popper. The vestibular system. - Springer, 2004. - 560 с. - ISBN 9780387983141.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вестибулярний апарат

# data[].attributes.attachment_link.description
Вестибулярний апарат (від лат. vestibulum ) - орган чуття, що відповідає за сприйняття лінійних та кутових прискорень, а також положення тіла у просторі. Він сприймає зміни положення голови й тулуба, напрям руху тіла й призначений для координації рухів та збереження рівноваги тіла. У людини і хребетних тварин є частиною внутрішнього вуха.

# data[].attributes.headline
ВЕСТИБУЛЯРНИЙ АНАЛІЗАТОР

# data[].attributes.subject
ВЕСТИБУЛЯРНИЙ АНАЛІЗАТОР

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал СТБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Что мы знаем о вестибулярном аппарате? – Эксперимент

# data[].attributes.headline
Тренування вестибулярного апарату

# data[].attributes.subject
Тренування вестибулярного апарату

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анатолий Хацаев

# data[].attributes.attachment_link.title
Тренировка  вестибулярного аппарата.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вчені провели дослідження та з'ясували, що те, наскільки добре людина може тримати рівновагу, може розповісти про загальний стан здоров'я, пише The Daily Mail.

Дослідження показало, що людина, яка не може встояти на одній нозі більше 20 секунд, має великий ризик отримати мікроінсульт.

"Вміння балансувати на одній нозі є важливим тестом для здоровя мозку, - каже японський дослідник Ясухару Табара. - Минулого року Рада медичних досліджень Великої Британії навела дослідження, що 53-річні люди, які могли протягом 10 секунд з заплющеними очима стояти на одній нозі, були в гарній формі ще як мінімум 13 років. Ті, хто міг балансувати лише 2 секунди, мали втричі більше шансів померти у віці до 66 років".

Труднощі з балансуванням, як правило трапляються, коли є проблема з направленням інформації до мозку. Наприклад, це може бути інфекція, яка уражує вухо, також вміння балансувати погіршується з віком. Кожна третя людина віком від 65 років принаймні раз на рік падає, що є поширеною причиною смертності від травм у людей, віком від 75 років.

Ознакою поганого балансування можуть бути труднощі при ходьбі на нерівній поверхні (гравій або камені) або відчуття коливання при різкому вставанні з ліжка.

Дослідники з США кажуть, що для того, щоб швидко перевірити свій вестибулярний апарат, варто порівняти свої показники з нормою для кожного віку, наведеною нижче. Стоячи на одній нозі з руками на стегнах, засічіть час, поки не торкнетесь ногою полу, іншої ноги або не відірвете руки від талії для пошуку рівноваги. До 40 років - 45 секунд з відкрити очима, 15 з заплющеними; 40-49 - 42 секунди з відкрити очима, 13 з заплющеними; 50-59 з відкрити очима, 8 з заплющеними; 60-69 з відкрити очима, 4 з заплющеними; 70-79 з відкрити очима, 3 з заплющеними; 80-99 з відкрити очима, 2 з заплющеними.

Для того, щоб покращити своє вміння тримати рівновагу, вчені радять робити гімнастику для очей. Саме очі допомагають фіксувати, як і де ми рухаємось. Вправи, що стимулюють цей рефлекс, дуга очима, допоможуть тримати баланс.

Змінюйте взуття протягом дня. "Якщо ви носите взуття на високих підборах, ваші ноги адаптуються. Ваші ноги звикнуть до будь-якої позиції і взуття. Тому носіть підбори в офісі, а на роботу ходіть у вашому тренувальному взутті", - радять лікарі.

Стежить до кровяним тиском. Високий тиск може призвести до проблем з балансуванням.

Ходіть в басейн. Активний спосіб життя та будь-які вправи допоможуть зберегти рівновагу навіть у більш старшому віці.

Чистіть зуби на одній нозі. Укріплення м'язів щиколотки допоможе тримати рівновагу. "Для того, щоб зміцнити ваші щиколотки, спробуйте стоят на одній нозі протягом дня 2 хвилини, наприклад, коли чистите зуби", - каже ортопед.

Стійте на подушці - непередбачувана поверхня привчить організм швидко реагувати та тримати рівновагу.

Гарний сон вночі - одна з головних умов. Коли ви позбавлені сну, зв'язки між різними функціями мозку стають слабшими. Це впливає і на координацію.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вміння тримати рівновагу розкаже про здоров'я людини, - вчені - новини Еспресо TV | Україна

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчені провели дослідження та з'ясували, що те, наскільки добре людина може тримати рівновагу, може розповісти про загальний стан здоров'я, пише The Daily Mail. Дослідження показало, що людина, яка не може встояти на одній нозі більше 20 секунд, має великий ризик отримати мікроінсульт.