# data[].attributes.headline
ЯКБИ Я ЗМОГЛА ЗАБУТИ РОСІЙСЬКУ, БУЛА Б ЩАСЛИВА

# data[].attributes.subject
ЯКБИ Я ЗМОГЛА ЗАБУТИ РОСІЙСЬКУ, БУЛА Б ЩАСЛИВА

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тетяна Мишиньова - редакторка харківського видавництва "Ранок", яка вимушено переїхала до Львова з чоловіком і старенькою мамою із постраждалого від бомбардувань Харкова. Тут вона продовжує працювати віддалено і переходить на українську в побутовому спілкуванні. Tvoemisto.tv поговорило з Тетяною про її двомовне минуле та українську мову як зброю в нинішній ситуації.

Росія, Донбас, Харків

"Я народилася в російській глибинці. Її назва навіть не вміщувалась у графу, де зазначається місце народження: "Деревня 2-а Курская Лопыгинского сельсовета Старооскольского района Белгородской области". Навіть зараз маю записувати це в короткий рядок. Місце народження не обирають..." - розповідає Тетяна.

Від трирічного віку жінка жила на Донбасі, де українською говорили хіба старенькі, а в школі за радянських часів нашу мову викладали формально. Учителька спілкувалася з дітьми російською і переходила на українську лише тоді, коли читала завдання з підручника. Однак батько і близьке коло родини були "кухонними дисидентами" - не любили комуністів, зневажливо ставилися до їхньої ідеології. Діти все це відчувають, тож і Тетяна не полюбила радянщину. Її родина була рада розпаду СРСР і становленню України як незалежної держави.

Вищу освіту Тетяна здобула в російськомовному Харкові. Чоловік, його родина і друзі також російськомовні, тому в українській не було потреби. Однак Тетяна запевняє: "Українську мову я розуміла завжди, бо багато читала. Розуміла, але не послуговувалася нею. Навіть не замислювалася над мовною проблемою, для мене її не було".

Знання мови знадобилося, коли прийшла працювати редакторкою у видавництво "Ранок". Тут вона легко читала українські тексти і вчилася редагувати, як кажуть, на ходу. Це не було проблемою: допомагали колеги, фахівці-коректори, співпраця з авторами. Спілкуватись українською Тетяна почала майже за рік до російського вторгнення, коли у редакцію прийшла україномовна керівниця. "Неввічливо відповідати російською, коли до тебе звертаються чудовою українською", - каже Тетяна.

"Мова - це дійсно зброя"

Українську мову Тетяна завжди визнавала як єдину державну. Однак до 24 лютого вживала її лише у відповідь та під час оформлення документів. Зараз починає говорити нею всюди. Стверджує, що більшість її друзів також перейшли на спілкування українською, і сьогодні ні в кого з них не виникає питання чому.

"Мова - це дійсно зброя, адже в сучасному інформаційному суспільстві ми маємо чітко окреслити нашу державність. Слід домагатися, щоб усі медіа були україномовними, всі сайти мали домен ".ua", усі месенджери. Це ефективно", - переконана жінка.

Проблем зі сприйняттям української в її родині немає. Іноді після перегляду фільму Тетяна запитує чоловіка, якою мовою було озвучення. А він не може відповісти, сміється. До того ж озвучення більшості англомовних фільмів набагато краще саме українською, як і переклади книжок.

Помилки і мотивація діяти далі

Усне спілкування українською досі залишається викликом. Зі слів жінки, насамперед через те, що вона дуже швидко намагається висловити свою думку і не встигає добирати слова.

"Нічого з цим не можу зробити, тому тараторю зараз на суміші слів із двох мов. У мене така ж ситуація зі співом: маю добрий слух, але не маю голосу. Так само з усною українською: усі помилки чую, а сповільнитися не можу", - признається вона.

Однак попри все вчиться далі. Найбільше мотивує її те, що російська - це мова окупантів. "Я не хочу нею спілкуватися, тож моя головна мотивація - ненависть, - веде далі жінка. - Якби я змогла забути російську або поміняти її на якусь іншу мову, була б щаслива".

Мова для перемоги

Тетяна наголошує, що для перемоги зараз найважливішими є зброя, фінанси і гуманітарна допомога. Не важливо, якою мовою написане "призначення платежу". Якщо бійці вбивають і клянуть ворога російською - хай буде так.

"Хибною є думка, що путін напав на нас, захищаючи російськомовних. Навіть якби ми всі розмовляли українською, він знайшов би тих, кого "треба захищати": снігурів, ховрашків, рожевих фламінго... Ця війна має геополітичні причини. Я би не хотіла, щоб саме зараз розпочалося "полювання на відьом" за мовною ознакою. На жаль, ми це вміємо і практикуємо на радість росіянам", - вважає Тетяна.

Проте, на її думку, значення мови не перестає бути від цього важливим, як і знання історії України. Якщо люди розумітимуть історію, то розумітимуть і значення мови. Українці мають знати, чим вони відрізняються від росіян. Цю різницю вже всі побачили на власні очі...

Редакторка переконана, що молоді потрібні книжки, художні та документальні фільми, серіали, комп'ютерні ігри української історичної та фольклорної тематики. "Але не "шароварні", не поверхові, а науково обґрунтовані, із залученням фахівців з історії та мистецтва. Ну і, певна річ, історію українського народу не можна викладати російською мовою. Нам не потрібно, а вони не зрозуміють. Нехай читають "Муму"!" - наголошує вона.

Надія Жила

Фото надала Тетяна Мишиньова

Повна або часткова републікація тексту без згоди редакції заборонена та вважатиметься порушенням авторських прав.

"Ми вже перемогли... ". Остання розмова з Євгеном Гулевичем

Сир у багажнику, щоб прилаштувати на визрівання, - звичне явище

Команда рівних. Яка роль медсестри з розширеними повноваженнями в сучасній медицині

Кому належать готелі у центрі Львова і чи є серед них росіяни

Операція "Релокація". Як урятувати економіку України

"Я постійно думав: хто, як не ми". Останнє інтерв'ю Дмитра Пащука

"Хороша освіта нам потрібна не менше, ніж армія"

"Далі буде ще дорожче". Скільки коштує житло у Львові

Як зміниться площа Міцкевича у Львові та хто за це заплатить

Динамічність у мистецтві. Де у Львові працює унікальний виставковий центр Home of Arts

"Ходимо вдвох". Як у Львові працюють інспектори з паркування

У Києві зникає садиба Терещенків. Чи є шанс на порятунок

Як трамвайне депо у Львові стає креативним простором. Репортаж

"Ми збирали кошти на відновлення будинку, коли росіяни ще стояли під Києвом"

В Україні - дефіцит цибулі. Звідки її імпортують та яка ситуація з іншими продуктами

За що треба платити в Першому ТМО. Розмова з керівництвом лікарні

"Мене врятувала ікона". Репортаж з будинку у Києві, який постраждав 25 лютого

"Все складається, щоб навесні ми пішли у контрнаступ", - військовий експерт

"Хто я в цій війні". Настоятель гарнізонного храму Тарас Михальчук

"Хто я в цій війні". Хірург Гнат Герич

Едвард Лукас: "Шансів на розпад російської федерації зараз більше, ніж колись"

"Виробіть нові документи!" Юрист про повістки, мобілізацію та військовий облік

Чи потрібен нам День української жінки? Оксана Кісь про пропозицію нових свят

"Власта" є частиною історії міста, у цьому ми вбачаємо цінність

Сам пише казки. Як десятирічний Мартин живе без гаджетів

Боєць Мирослав Откович: "На передовій життя більше, аніж у тилу"

Як забудовують Львів та чим зможуть пишатись наші онуки

Львів гуде. Чи готові підприємці ділитися генераторами та як отримати компенсацію

"Діти - то святе". Педіатр Ярема Возниця про те, що варто знати батькам

Проїзд площею Ринок. Кому та за яких умов видають перепустки

"Українці - це спів". Уляна Горбачевська про моду на українське у світі

Як зміняться парки та озера Львова. Відверта розмова з очільницею управління екології

Цілюща вода. Як Моршин намагається зберегти свої джерела

Як хочете "прохалявити", згадуйте хлопців і дівчат на фронті. Розмова з викладачем-добровольцем

Чути дзвони та коляду. Як у Львові переосмислювали Різдво

Майкл Каппоні: Модульні будинки для ВПО - не завжди добре. Чим їх замінити?

Місія Львова - допомагати. Як місто пережило рік та що далі

"Страшно, коли відправляєш посилку, а людини вже нема". Інтерв'ю з Лілією Ступницькою

Незламні люди. Як львівʼяни працюють з кафе та коворкінгів. Репортаж

"Їдуть машиною і відключають світло". Інтерв'ю з речницею "Львівобленерго"

Історія Церкви святого Миколая у Львові, або Як змінювався храм часів XIII століття

"Треба змінювати стиль календаря, а не дату Різдва". Інтерв'ю з богословом

Крафтовий сирник добра. Вісім найкращих рецептів

"Святий Миколаю, принеси подарунки нашим захисникам. Нічого іншого не хочу"

Неестетичні білборди. Чому у Львові вирішили демонтувати рекламу

Куди поїхати на вихідні зі Львова: до одного з найстаріших українських міст

"Хотів бути Левом через Львів". Як військові обирають свої позивні

Як швидко оплатити комунальні послуги, не виходячи з дому. Інструкція

"Пункти незламності" у Львові. Де у вашому районі випити кави та підзарядитись

Що має побачити кожен львів'янин: храм Святого Архистратига Михаїла

За рік "скурив" айфон. Чому підлітки повірили, що курити безпечно

Львів матиме два реабілітаційні центри. Чим вони відрізняються і як працюватимуть

Безпечне навчання. Як діяти під час різних загроз учням у школах і студентам у вишах

Від цього часто залежить життя людини. Що має бути в домашній аптечці

"Нам бракує порядку, дисциплінованості й тиші". Плюси і мінуси навчання за кордоном

"Тут ти все одно на чужині, навіть якщо є дорога елітна школа". Плюси і мінуси навчання за кордоном

Арештована пам'ятка. Що відбувається з Будинком вчених у Львові

"Треба однією рукою відстрілюватися, а другою не упустити майбутнє". Юрко Назарук про допомогу військовим і школу

"На щиті" замість "Груз 200". Як у ЗСУ позбуваються радянської спадщини

Чи зросте вартість проїзду та як курсуватиме транспорт з осені. Розмова з Орестом Олеськівим

Право на щастя. Історія подружжя, яке всиновило десятьох дітей

Міста мають знати, що робити, якщо ракета влучить у ТЕЦ, - експерт

"На Сихові розвиваємо молодь, яка не знає, чим зайнятись". Як працює центр Young Dovzhenko

Громадський простір, комунальний ринок і ТЦ. Як зміниться локація на перехресті Петлюри - Садової

Нам потрібно вижити. Павло Шеремета про руйнування мереж, втрати і бізнес

Новий бізнес на Львівщині. Які галузі сьогодні є у пріоритеті

Треба бути оптимістом. Юрій Андрухович та Генрі Марш про війну, творчість і українців

Люди змінюють час, а не навпаки. Дорж Бату про новий роман "Коко 2.0"

Знайшли чоловіка через відео на ютубі. Історія родини, яка евакуювалася з Лисичанська до Львова

Маршрут двоколісним. Що цікавого можна побачити на шляху від Брюховичів до Жовкви

Як росія створює псевдоукраїнські канали в Телеграмі і чим він небезпечний

Полтва, можливо, найбрудніша в Україні. Що у нас з річками та чому це важливо для вступу в ЄС

Як у вишах працюють військові кафедри і що варто змінити

Проблема з укриттями. Як вчитимуться львівські студенти в умовах війни

"Мусимо швидко перемогти, щоб українці повернулися додому". Яка ситуація з міграцією на Львівщині

Бандерівська замість московської. Як Україна та інші країни перейменовують ковбасу, сир і пиво

Куди поїхати на вихідні зі Львова. До Свірзького замку та ренесансного костелу

Автомобілі подорожчають до осені майже на третину. Експерт про повернення мит

Трамвай поїде швидше. Як може змінитися вулиця Вітовського у Львові

"Маємо заявок на тисячу осіб щодня". Чому чоловікам стало важче перетнути кордон

Що має виконати Україна, щоб увійти до Євросоюзу

Зміна постачальника газу. Чому ми стаємо клієнтами "Нафтогазу"

Понад 300 тисяч жертв. Як Львів страждав від радянської та німецької окупації

Куди поїхати на вихідні зі Львова. До старовинного села над річкою

"Треба довести, що ми боремося з корупцією". Що дасть Україні кандидатство в ЄС

Кава з душею і кардамоном. Історія херсонця, який у львівському парку варить каву

"Можемо мати цілу генерацію невпевнених у собі дітей". Чим небезпечний російський YouTube

Чи справді в Україні виник дефіцит техніки і яка ситуація на ринку

"Здолає дорогу той, хто йде". Як переселенці на Львівщині знаходять роботу

Що відбулося із УПЦ МП? Інтерв'ю з митрополитом Філаретом

Російський бізнес у Львові та області. У кого можуть вилучити майно

"Львів'яни - чудові", або Як переселенці з Маріуполя відкрили у Львові ресторан

Потрібен сильний лідер. Як бізнесу долати виклики війни

Добродії на пів мільйона, або Що відбувається у справі Матиса і Шпитка

Шкодуємо, що не виїхали раніше. Історії дітей, яких рятують у Львові

"Компроміс вичерпався". Історик про те, чому Україна вже не може святкувати 9 травня

"Психопати сотнями не ходять. Йдеться про страшну ненависть". Дослідниця терору про злочини росіян

"Бог залишив мене живою, тому мушу жити". Історія медсестри, яка підірвалася на снаряді

Проблему з пальним можна вирішити, - експерт

Несправжній Козак. Що буде із майном соратника Медведчука у Львові

м. Львів, вул. Винниченка, 20а 093 380-24-24 / 032 244-33-26

За умови повного або часткового використання iнформацiї гіперпосилання на tvoemisto.tv є обов'язковим. Відповідальність за достовірність фактів, цитат, власних імен та інших відомостей несуть автори публікацій, а рекламної інформації - рекламодавці. Думка редакцiї може не збiгатися з думкою авторiв.

# data[].attributes.attachment_link.title
"Якби я змогла забути російську, була б щаслива". Історія харків'янки, яка почала спілкуватися українською

# data[].attributes.attachment_link.description
Тетяна Мишиньова - редакторка харківського видавництва "Ранок", яка вимушено переїхала до Львова з чоловіком і старенькою мамою із постраждалого від бомбардувань Харкова. Тут вона продовжує працювати віддалено і переходить на українську в побутовому спілкуванні. Tvoemisto.tv поговорило з Тетяною про її двомовне минуле та українську мову як зброю в нинішній ситуації.

# data[].attributes.body
«Соромно не знати»

«Хочу читати казки внукам українською»

«Потрібно на роботі»

«Хочу знати більше про цю прекрасну країну»

"Любов"

# data[].attributes.headline
Свого не цурайтесь!

# data[].attributes.subject
Свого не цурайтесь!

# data[].attributes.headline
Як я це роблю

# data[].attributes.subject
Як я це роблю

# data[].attributes.body
1. "Навіщо це мені"

2. "Оточую себе" українською

3. Розширюю свій лексичний запас

4. Читаю книги українською

5. Соціальні мережі

6. Долаю мовний бар'єр

7. Розказую усім

8. Українська за розкладом

9. Курси та тренінги

10. Не очікую швидких результатів

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Українська правда _Життя

# data[].attributes.attachment_link.title
Шваблик, тремпель, тормозок: наскільки ви знаєте українські діалектизми? ТЕСТ

# data[].attributes.attachment_link.description
Баняк, бахур, куфер, крумплі: пройдіть пізнавальний тест

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вікна-новини

# data[].attributes.attachment_link.title
📌Хочеш забути російську мову та вивчити УКРАЇНСЬКУ? Мовні школи та курси на тебе чекають

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Андрій Шимановський

# data[].attributes.attachment_link.title
Накипіло. | By Андрій Шимановський | Facebook

# data[].attributes.attachment_link.description
2.2M views, 48K likes, 861 loves, 1.6K comments, 15K shares, Facebook Watch Videos from Андрій Шимановський: Накипіло.