# data[].attributes.headline
שם הפיוט: מנוחה ושמחה

# data[].attributes.subject
שם הפיוט: מנוחה ושמחה

# data[].attributes.headline
שיר לאלת אהבים

# data[].attributes.subject
שיר לאלת אהבים

# data[].attributes.body
שיר לאילת אהבים / שלמה בן מזל טוב

שִׁיר לְאַיֶּלֶת אֲהָבִים יַעֲלַת חֵן בַּת נְדִיבִים
הִיא וּפָנֶיהָ לְהָבִים מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

לַעֲטֶרֶת הַתִּפְאֶרֶת מַמְלֶכֶת עוֹלָם גְּבֶרֶת
יָהּ פְּדֵה מִמַּאֲסֶרֶת מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

מִשְׁכְּנוֹתֶיהָ תְּרַחֵם וַאֲבֵלֶיהָ תְּנַחֵם
צוּר רְעֵה צֹאנְךָ וְתַנְחֵם מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

הַעֲלֵה שׁוֹכֵן עֲלִיָּה הַרְרֵי צִיּוֹן צְבִיָּה
וַעֲנִיָּה הִיא וּשְׁבוּיָה מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

בֵּין מְלָכוֹת שִׁבְּחוּהָ וַעֲלָמוֹת הִלְּלוּהָ
כָּל בְּנוֹת צִיּוֹן אִשְּׁרוּהָ מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

נָאוָה בָּרָה כַחַמָּה דָּמְתָה לְתָמָר בְּקוֹמָה
חוּר וְאַרְגָּמָן וְרִקְמָה מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

מַה לְּשׁוֹשַׁנַּת עֲמָקִים בָּרְחוֹבוֹת וּבַשְּׁוָקִים
גַּרְגְּרוֹתֶיהָ עֲנָקִים מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

זָהֳרֵי לֶחְיָהּ כְּסַפִּיר יַהַלְמוּ יַהְלוֹם וְסַפִּיר
אֵם לָאַרְיֵה אֵם לַכְּפִיר מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

לֵב חֲשׁוּקֶיהָ תְּפַלַּח עֵת קְצִירֶיהָ תְּשַׁלַּח
כִּי דוֹדֶיהָ מוֹר מְמֻלָּח מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

טוּר אֹדֶם וְגַם בְּשָׂמִים יַהֲלוֹם פִּטְדָה וְתֻמִּים
שָׂם חֲבָלִים בַּנְּעִימִים מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

וְלֵוִי יָשִׁיר בָּאַרְמוֹן אַהֲרֹן יָרוֹן בַּהֲמוֹן
פַּעֲמוֹן זָהָב וְרִמּוֹן מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

בֵּין כְּתֵפָיו הָאֲבָנִים בַּאֲרוֹן קֹדֶשׁ נְתוּנִים
אַחֲרָיו שָׂרִים וּסְגָנִים מִשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ

# data[].attributes.body
יום שבתון

# data[].attributes.headline
רוני רחל סלע

# data[].attributes.subject
רוני רחל סלע

# data[].attributes.body
פיוט זה, המושר לכבוד הולדת הבת במסורת אלגי'ר ומרוקו ובשירת הבקשות של יהודי מרוקו לפרשת וישלח, סובב כולו סביב דמות נשית, היא כנסת ישראל או ציון. המשורר עוטר שבחים רבים לדמות זו ומתאר אותה לפרטים. כל בית נחתם במלים המסיימות את הפסוק מתהלים מה יד, שבו מתוארת האשה המובלת אל המלך: כָּל כְּבוּדָּה בַת מֶלֶךְ פְּנִימָה מִמִּשְׁבְּצוֹת זָהָב לְבוּשָׁהּ. פסוק זה מכיל הן הצבעה על צניעותה ומופנמותה של האשה, הן תיאור חיצוני של קישוטיה. מתח זה מלווה את הפיוט, אף שהוא מדגיש יותר את הביטויים הקישוטיים של הדמות. הצורה החיצונית הזאת מקושרת עם משאלותיו של המשורר לגבי עתידה של ציון וכנסת ישראל. במהלך השיר מופיעים שיבוצים אחדים מתיאורי הרעיה בשיר השירים. הבתים האחרונים של הפיוט מתארים את קישוטיה, ונכרכים בהם תיאורים קישוטיים מקראיים שונים, בעיקר מתחומי המשכן ובגדי הכהן הגדול, הרומזים אף הם למשאלות בניין המקדש העתידי. בין אם כיוון לכך המשורר ובין אם לא – ברור שהשמחים בשמחת הולדת בת מחילים חלק מן האמור בפיוט גם לגבי הרכה הנולדת, בלי שהם מוותרים על המשמעויות הלאומיות-דתיות הרחבות שנושא הפיוט.

# data[].attributes.body
הפיוט כולל בתוכו שבח והלל ליום השבת, על עונג שבת, בריאת העולם בשישה ימים, שמירת וזכירת השבת ועוד.

# data[].attributes.headline
שם הפיוט: אחות קטנה - ר' אברהם חזן גירונדי

# data[].attributes.subject
שם הפיוט: אחות קטנה - ר' אברהם חזן גירונדי

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
הפייטן ערוץ 20

# data[].attributes.attachment_link.title
אחיעד חודפי בביצוע מיוחד לפיוט אחות קטנה

# data[].attributes.body
פיוט זה פותח את תפילות ראש השנה בנוסח יהודי ספרד. השיר הוא שיר אהבה של האחות הקטנה - כנסת ישראל, אל דודה, המתארת את צרותיה וסבלותיה בחשכת הגלות. בשיר מקופלת תקווה לשנה טובה ותחינה לגאולה מהגלות תוך הדגשת הקשר הבל יינתק בין כנסת ישראל לדודה גואלה, והוא מסתיים במלים: "תחל שנה וברכותיה"

נוהגים לשיר את הפיוט בבתי הכנסת בערב ראש השנה, לפני תפילת ערבית, זמן בו שוקעת השמש ביום האחרון בשנה, ומרגע שסיימה לשקוע מתחילה השנה החדשה.

# data[].attributes.body
ר' אברהם, חזן ופייטן, היה תלמיד חכם שחי ופעל בספרד בתחילת המאה ה-13

ר' אברהם היה תלמיד חכם ומקובל שהשתייך לחוג חכמי תורת הסוד בגירונה, שבאותם ימים הייתה מרכז רוחני חשוב, שבה פעלו בין היתר רבנו יונה (בעל "שערי תשובה"), רבנו זרחיה הלוי (בעל "מנורת המאור") וראש לכולם - הרמב"ן.

# data[].attributes.headline
מאפיינים רטוריים-לשוניים:

# data[].attributes.subject
מאפיינים רטוריים-לשוניים:

# data[].attributes.body
אקרוסטיכון של שם המחבר

חרוזים (בכל בית חרוז אחר)

דימויים (לדוגמה: בור כדימוי לגלות, פריחה כדימוי לאהבה)

משפט הסיום בכל בית זהה (תכלה שנה וברכותיה) מלבד המשפט האחרון בבית האחרון (תחל שנה וברכותיה)

# data[].attributes.headline
המילים של הפיוט:

# data[].attributes.subject
המילים של הפיוט:

# data[].attributes.body
אָחוֹת קְטַנָּה תְּפִלּוֹתֶיהָ
עוֹרְכָה וְעוֹנָה תְּהִלּוֹתֶיהָ
אֵל נָא רְפָא נָא לְמַחֲלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

בְּנֹעַם מִלִּים לְךָ תִּקְרָאֶה
וְשִׁיר וְהִלּוּלִים כִּי לְךָ נָאֶה
עַד מָה תַעְלִים עֵינְךָ וְתִרְאֶה
זָרִים אוֹכְלִים נַחֲלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

רְעֵה אֶת צֹאנְךָ אֲרָיוֹת זָרוּ
וּשְׁפֹךְ חֲרוֹנְךָ בְּאוֹמְרִים עָרוּ
וְכַנַּת יְמִינְךָ פָּרְצוּ וְאָרוּ
לֹא הִשְׁאִירוּ עוֹלְלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

הָקֵם מִשִּׁפְלוּת לְרֹאשׁ מַמְלֶכֶת
כִּי בְּבוֹר גָּלוּת נַפְשָׁהּ נִתֶּכֶת
וּכְרֻם זֻלּוּת לִבָּהּ שׁוֹפֶכֶת
בְּדַלֵּי דַּלּוּת מִשְׁכְּנוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

מָתַי תַּעֲלֶה בִּתְּךָ מִבּוֹר
וּמִבֵּית כֶּלֶא עֻלָּהּ תִּשְׁבֹּר
וְתַפְלִיא פֶלֶא בְּצֵאתְךָ כְּגִבּוֹר
לְהָתֵם וְכַלֵּה מְכַלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

חֵילָהּ קָבְעוּ הַגּוֹי כֻּלּוֹ
וְטוּבָהּ שָׂבְעוּ וּבָזְזוּ אִישׁ לוֹ
וְלִבָּהּ קָרְעוּ וּבְכָל זֹאת לֹא
מִמְּךָ נָעוּ מַעְגְּלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

זְמִירָהּ שָׁבַת וְחֶשְׁקָהּ תַּגְבִּיר
לַחְפֹּץ קִרְבַת דּוֹדָהּ וְתַעֲבִיר
מִלֵּב דַּאֲבַת נַפְשָׁהּ וְתָסִיר
לְבַקֵּשׁ אַהֲבַת כְּלוּלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

נְחֵהָ בְּנַחַת לִנְוֵה רִבְצָהּ
רַב נִזְנַחַת מִדּוֹד חֶפְצָהּ
וְהִיא כְפוֹרַחַת עָלְתָה נִצָּהּ
לֹא הִבְשִׁילוּ אַשְׁכְּלוֹתֶיהָ
תִּכְלֶה שָׁנָה וְקִלְלוֹתֶיהָ

חִזְקוּ וְגִילוּ כִּי שֹׁד גָּמַר
לְצוּר הוֹחִילוּ בְּרִיתוֹ שָׁמַר
לָכֶם וְתַעֲלוּ לְצִיּוֹן וְאָמַר
סֹלּוּ סֹלּוּ מְסִלּוֹתֶיהָ
תָּחֵל שָׁנָה וּבִרְכוֹתֶיהָ

# data[].attributes.body
השם 'משה' חתום באקרוסטיכון של הפיוט, והוא מיוחס לרבי משה בן קלונימוס.
ר' משה בן קלונימוס היה פייטן בן המאה ה-10. נולד בצפון איטליה והיגר למגנצא שבגרמניה. הפיוטים שלו הושפעו מהפיוטים הארץ-ישראליים. בני משפחתו היו פייטנים ומנהיגים חשובים בקהילות אשכנז וצפון איטליה. חיבר גם את כל מקדש שביעי.

# data[].attributes.body
מְנוּחָה וְשִׂמְחָה אוֹר לַיְּהוּדִים
יוֹם שַׁבָּתוֹן יוֹם מַחֲמַדִּים
שׁוֹמְרָיו וְזוֹכְרָיו הֵמָּה מְעִידִים
כִּי לְשִׁשָּׁה כֹּל בְּרוּאִים וְעוֹמְדִים

שְׁמֵי שָׁמַיִם אֶרֶץ וְיַמִּים
כָּל צְבָא מָרוֹם גְּבוֹהִים וְרָמִים
תַּנִּין וְאָדָם וְחַיַּת רְאֵמִים
כִּי בְּיָהּ יְיָ צוּר עוֹלָמִים

הוּא אֲשֶׁר דִּבֶּר לְעַם סְגֻלָּתוֹ
שָׁמוֹר לְקַדְּשׁוֹ מִבֹּאוֹ וְעַד צֵאתוֹ
שַׁבָּת קֹדֶשׁ יוֹם חֶמְדָּתוֹ
כִּי בוֹ שָׁבַת אֵל מִכָּל מְלַאכְתּוֹ

בְּמִצְוַת שַׁבָּת אֵל יַחֲלִיצָךְ
קוּם קְרָא אֵלָיו יָחִישׁ לְאַמְּצָךְ
נִשְׁמַת כָּל חַי וְגַם נַעֲרִיצָךְ
אֱכוֹל בְּשִׂמְחָה כִּי כְּבָר רָצָךְ

בְּמִשְׁנֶה לֶחֶם וְקִדּוּשׁ רַבָּה
בְּרוֹב מַטְעַמִּים וְרוּחַ נְדִיבָה
יִזְכּוּ לְרַב טוּב הַמִּתְעַנְּגִים בָּהּ
בְּבִיאַת גּוֹאֵל לְחַיֵּי הָעוֹלָם הַבָּא

# data[].attributes.headline
עדי בלוך (עופר)- שם הפיוט: מה נאוו עלי\  ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.subject
עדי בלוך (עופר)- שם הפיוט: מה נאוו עלי\  ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.attachment_link.title
מַה נָּאווּ עֲלֵי || Ma Navu || חיבת הפיוט 🎵

# data[].attributes.attachment_link.title
שיר לשבת - יום שבתון (יונה מצאה בו מנוח)

# data[].attributes.body
אין לשכוח את יום השבת זכירתו היא כריח הניחוח העולה מן הקורבנות. יונה הוא כינוי לעם ישראל המוצאים מנוחה ומרגוע ביום השבת. יש להיזהר בשמירת השבת כהלכתה אבות ובנים כפי שהיא חקוקה בשתי לוחות הברית שכתבן הקב"ה שהוא רב הכוח והגבורה. כל עם ישראל קיבלו בברית יחד נעשה ונשמע אמרו כאחד. ה' דיבר עם ישראל בסיני וציוה על זכור ועל שמור וכל שאר המצוות לעשות ולקיים. העם אשר נע ונד בין העמים צריכים השגחה לבל יקרה בם מקרה רע לעולם וזאת בזכות הברית והשבועה שנשבע לאבותינו לעולם כמו הברית הכרותה על מי נח שלא יביא מבול על הארץ.

# data[].attributes.body
יהודה הלוי

פילוסוף ומשורר, נולד בטודלה בחבל נווארה בצפון ספרד בסוף המאה ה- 11, ומת אחרי שנת 1140.

למד רפואה וערבית, עסק בפילוסופיה היונית-הערבית. דבק בשפה העברית, והחל לכתוב שירה מנעוריו. שירתו הפליאה את המשורר ר' משה אבן עזרא. כתב שירים רבים, שירי קודש ושירי חול. חיבורו הפילוסופי הגדול הוא "הכוזרי". מעיקרי תורתו: כשם שעם ישראל נעלה מכל אומות העולם, כן ארץ ישראל מיוחדת משאר ארצות. האגדה מוסרת כי עלה לירושלים, אל מול מקום המקדש קרא את שירו "ציון הלא תשאלי", ושם נהרג בפרסות פרש ערבי.
כתב את ספר הכוזרי, ספר ההגנה לדת המושפלת, ובה עיצב את תמונת עולמו הפילוסופית. הוא מתקיף בספר את הפילוסופיה האריסטוטלית, ומעמת את היהדות עם הנצרות והאיסלם. סוף הספר, כסופו של יהודה הלוי עצמו – בעליית החבר, הדמות הראשית של הספר, לארץ ישראל.

# data[].attributes.headline
מאפיינים רטוריים-לשוניים:

# data[].attributes.subject
מאפיינים רטוריים-לשוניים:

# data[].attributes.body
אקרוסטיכון- של שם המחבר

חרוזים- בכל בית חרוז אחר בשלוש השורות הראשונות (אמונים, ובנים, אבנים)
כל המשפטים האחרונים של הפסקאות מסתיימות במילה כח חוץ מהפסקה האחרונה שהמילה הסוגרת היא נח.

# data[].attributes.headline
מילים של הפיוט

# data[].attributes.subject
מילים של הפיוט

# data[].attributes.body
יום שַׁבָּתון אֵין לִשְׁכּוחַ.
זִכְרו כְּרֵיחַ הַנִּיחוחַ:
יונָה מָצְאָה בו מָנוחַ.
וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כּחַ:

הַיּום נִכְבָּד לִבְנֵי אֱמוּנִים.
זְהִירִים לְשָׁמְרו אָבות וּבָנִים.
חָקוּק בִּשְׁנֵי לוּחות אֲבָנִים.
מֵרוב אונִים וְאַמִּיץ כּחַ.

יונָה מָצְאָה בו מָנוחַ.
וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כּחַ:

וּבָאוּ כֻלָּם בִּבְרִית יַחַד.
נַעֲשה וְנִשְׁמַע אָמְרוּ כְּאֶחָד.
וּפָתְחוּ וְעָנוּ ה' אֶחָד.
בָּרוּךְ הַנּותֵן לַיָּעֵף כּחַ.

יונָה מָצְאָה בו מָנוחַ.
וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כּחַ:

דִּבֶּר בְּקָדְשׁו בְּהַר הַמּור.
יום הַשְּׁבִיעִי זָכור וְשָׁמור.
וְכָל פִּקּוּדָיו יַחַד לִגְמור.
חַזֵּק מָתְנַיִם וְאַמֵּץ כּחַ.

יונָה מָצְאָה בו מָנוחַ.
וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כּחַ:

הָעָם אֲשֶׁר נָע כַּצּאן טָעָה.
יִזְכּור לְפָקְדו בִּבְרִית וּשְׁבוּעָה.
לְבַל יַעֲבור בָּם מִקְרֵי רָעָה.
כַּאֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתָּ עַל מֵי נחַ.

יונָה מָצְאָה בו מָנוחַ.
וְשָׁם יָנוּחוּ יְגִיעֵי כּחַ:

# data[].attributes.headline
אהבת רעיה רצוני - מילים: ר' שלום שבזי לחן: אהרון עמרם

# data[].attributes.subject
אהבת רעיה רצוני - מילים: ר' שלום שבזי לחן: אהרון עמרם

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=OWiujqpv07g

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אוריאן טירי הערוץ הרשמי

# data[].attributes.attachment_link.title
אהבת רעיה רצוני -  אוריאן טירי - orian terry

# data[].attributes.body
מחבר- אברהם דוויק כלוצי. מיהודי חלב.
על הפיוט-
פיוט לכל עת במסורת יהודי חלב, שנתחבר על ידי אברהם דוויק כלוצי. כפיוטים מאוחרים רבים, נכתב הפיוט מתוך התאמה למנגינת שיר ערבי מוכר, ואולי גם תוך ניסיון ליצור קרבה צלילית ביניהם, כפי שעולה ממחרוזת הפתיחה, המוקדשת לארץ ישראל ומכנה אותה 'יַהֲלוֹמָה'.
לשון הפיוט ורעיונו פשוטים הם; הפייטן מבטא את כיסופיו לציון ולירושלים, ומייחל ליום בו יוכל להקריב קרבן בבית המקדש. בה בעת הוא מבקש מן האל כי ישמור עליו ויציל אותו, בזכות תורתו. בתווך יוצר הפייטן הקבלה מעניינת בין מקום מושבו הרם של הקדוש ברוך הוא בשמי מרומים, לבין ירושלים הגבוהה על פני הארץ, וגבוהה גם במעלתה הרוחנית – "אֱלֹהֵי דָר מְרוֹמִים / בְּנֵה בֵיתָךְ בָּרָמִים" – אמנם כעת אתה גר בשמים, אך אנו מחכים שתבנה את ביתך ב'שמי הארץ' – בירושלים. זאת, ברוח מאמר חז"ל המופיע בכמה מקומות: "'וקמת ועלית' – מגיד שארץ ישראל גבוהה מכל הארצות, ובית המקדש גבוה מכל ארץ ישראל" (ספרי דברים, קנב, ועוד).

# data[].attributes.attachment_link.title
משה גיאת - יהלומה

# data[].attributes.headline
מילות הפיוט:

# data[].attributes.subject
מילות הפיוט:

# data[].attributes.body
אהבת רעיה רצוני מחמד נפשי וליבי
אשאלה צורי וקוני ישלחה מרפא לעצבי

אלכה דרך מסילה בן שרידי הקהילה הזהירים בתפילה

גם בקוראי יענני כי שמו קשתי וחרבי
רק בשכל רעיוני תהמה רוחי בקרבי

אלכה דרך מסילה בין שרידי הקהילה הזהירים בתפילה

אשמחה אנשה יגוני אעמוד שחרי וערבי
כי בנועם הגיוני אשכחה עולי ועולבי

אלכה דרך מסילה בין שרידי הקהילה הזהירים בתפילה

# data[].attributes.attachment_link.title
(... לכה דודי - אומנים שונים - (שלומי שבת, משה פרץ, ליאור נרקיס, דודו אהרון, בניה ברבי

# data[].attributes.headline
צביה סעיידשם הפיוט: אגדלך

# data[].attributes.subject
צביה סעיידשם הפיוט: אגדלך

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=zBnE-4AAM5I

# data[].attributes.body
נולד ביישוב נג'ד אל-וליד (نجد الوليد) שליד תעז בשנת 1619, לאביו יוסף (שלם בן יוסף בן אביגד בן חלפון משתא אלשבזי), וכשעבר ליישוב שבז נוסף לו הכינוי "אל-שבזי".
שירתו הושפעה מתורת הקבלה ולרבים משיריו יש גוון מסתורי וסמלי. עסק גם בפילוסופיה והדבר ניכר בשיריו ובספרו "חמדת ימים" על התורה. מרבית שירי הרב שבזי הם בעיקר שירי קודש המבטאים את הקשר הנצחי שבין עם ישראל והקב"ה, ומיעוטם שירי חידות בתורה לידידיו הרבנים, ושירי פולמוס ושעשוע. בכולם חבויים רמזים או מוסר השכל. בדומה לחכמי ומשוררי ספרד בעידן תור הזהב, גם שירתו מתאפיינת במשקל שירת ספרד.

# data[].attributes.body
שיר המקור של לחן "יציאת מצרים". החלק הראשון של לחן "אהבה רעיה" הוא במשקל חופשי ולא הועבר ללחן "יציאת מצרים".

מנשה רבינא (ראו בדף "יציאת מצרים") זיהה שמקור הלחן הוא ב"אהבת רעיה" על סמך הדפסתו בקובץ "צלילי הארץ" בעריכת אידלסון (1922) ושיער ששם ראה אנגל את השיר. מתברר שאנגל עיבד לקול ופסנתר את השיר השלם  "אהבת רעיה" כבר ב-1912, בחוברת השנייה של "יודישע פאלקסלידער". רוב השירים שאנגל עיבד הם ממזרח אירופה, אך גם שיר מס' 11 הוא תימני (אני הדל).

אידלסון פרסם את תווי השיר המקורי כבר ב"לוח הארץ לשנת תרס"ט" (יצא לאור בפועל בשנת תרס"ח 1908) במסגרת המאמר "יהודי תימן וזמירותיהם"), עמ' 130 עד 132 בחלק הספרותי [כולל המשך לטקסט] ועמ' ו' עד ח' ב"לוח הנגינות" הנלווה (עמ' 192 עד 194 ו220 עד 222 בקובץ הסרוק). נדפס בידי אידלסון גם ב"אוצר נגינות ישראל" כרך 1 (נגינות יהודי תימן), פריט מס' 174.

# data[].attributes.body
מחבר הפיוט מתאר יהודי העומד למול אלוהיו בפחד ואימה, ומתקשה להסביר את גודלו של האל, מכיוון שאין אפשרות לתאר את גודלו האינסופי, והלא ניתן להשגה או תיאור במילים, הוא מסביר את הגיחוך בסברה האנושית שאדם בן תמותה יוכל לתאר את מי שברא אותו; אך הוא בכל זאת פונה לשבח את הבורא ומתאר את החלק אותו הוא יכול להשיג וכפי שאר בני האדם, שאצלם האל מרומם ומשובח הוא בפי כל פה על חכמתו הנפלאה שניכרת במעשיו ובברואיו.

# data[].attributes.headline
כי אשמרה שבת / ר' אברהם אבן עזרא.                                       מגישה: שירה גאולה סייג

# data[].attributes.subject
כי אשמרה שבת / ר' אברהם אבן עזרא.                                       מגישה: שירה גאולה סייג

# data[].attributes.body
על המחבר
מחברו של הפיוט הוא ר' אברהם אבן עזרא, בן המאה ה-12, מגדולי משוררי תור הזהב, שהיה גם פרשן מקרא ומדען.

על הפיוט:

זהו אחד מפיוטי השבת הנפוצים והידועים ביותר.

לאורך כל הפיוט ניכרת ובולטת שמחתו של המשורר ביום השבת ואהבתו אליה. בשבת הוא נח, מתענג בלימוד התורה ובסעודות השבת, מתרחק מדברי חול, מטהר את לבו מתחבר למהות הרוחנית של השבת. הפזמון החוזר של הפיוט מדגיש את חשיבותה של השבת, המהווה אות ועדות לקשר שבין עם ישראל והקב"ה ולברית שביניהם.
במהלך הדורות חוברו לפיוט עשרות לחנים, חלקם לחנים שהוצמדו והותאמו לפיוט. מרביתם של הלחנים משקפים את הלך הרוח השמח השורה על השיר. בקהילות האשכנזיות נוהגים לשיר את הפיוט אחרי הסעודה השנייה, בשבת בבוקר.

אמצעים רטורים לשוניים:
יש חריזה אזורית ופיוט חוזר.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Itzik Eshel איציק אשל - הערוץ הרישמי

# data[].attributes.attachment_link.title
איציק אשל - כי אשמרה שבת

# data[].attributes.headline
שם הפיוט: מה נאוו עלי\  ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.subject
שם הפיוט: מה נאוו עלי\  ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.attachment_link.title
מַה נָּאווּ עֲלֵי || Ma Navu || חיבת הפיוט 🎵

# data[].attributes.body
ר' אברהם אבן עזרא נולד בעיר טודלה שבספרד בשנת ד'תתמ"ט (1089). הוא עזב את טודלה כנראה בצעירותו, נדד ברחבי ספרד, ועבר בערים טולדו, אליסנה וקורדובה שהייתה מרכז השכלה וחוכמה בתקופה זו ובה שהה שהייה ממושכת. הוא עסק באותה תקופה כנראה בעיקר בשירה, ונהנה מאוד משהייתו בספרד.[3] ככל הנראה רבי אברהם אבן עזרא לא הצליח כלכלית באותה תקופה, אף על פי שניסה למצוא מקצוע מכניס

# data[].attributes.headline
מאפיינים רטוריים לשוניים:

# data[].attributes.subject
מאפיינים רטוריים לשוניים:

# data[].attributes.body
הֲיוּכַל אִישׁ חֲקוֹר אֶת סוֹד יְצָרוֹ - שאלה רטורית – כיצד יוכל האדם יכול לחקור ולהבין את הקב"ה אשר יצר אותו.

אֱלֹהֵי כָל נְשָׁמָה - הקב"ה, הנותן נשמה באדם. על פי לשון הברכה הפותחת את ברכות השחר: אֱלֹהַי נְשָׁמָה שֶׁנָּתַתָּ בִּי טְהוֹרָה...אֲדוֹן כָּל הַנְּשָׁמוֹת.

# data[].attributes.body
אֲגַדֶּלְךָ אֱלֹהֵי כָל נְשָׁמָה וְאוֹדֶךָ בְּרָב פַּחַד וְאֵימָה
בְּעָמְדִי תּוֹךְ קְהָלָךְ צוּר לְרוֹמֵם לְךָ אֶכְרַע וְאָכֹף רֹאשׁ וְקוֹמָה
רְקִיעֵי רוֹם הֲלֹא נָטָה בְמִבְטָא וְהָאָרֶץ יְסָדָהּ עַל בְּלִימָה
הֲיוּכַל אִישׁ חֲקוֹר אֶת סוֹד יְצָרוֹ וּמִי הוּא זֶה בְּכָל קֶדְמָה וְיָמָּה
מְרוֹמָם הוּא עֲלֵי כָל פֶּה וְלָשׁוֹן אֲשֶׁר הִפְלִיא וְעָשָׂה כֹל בְּחָכְמָה
וְיִתְגַּדַּל בְּגוֹי קָדוֹשׁ וְעֶלְיוֹן וְיִתְקַדַּשׁ שְׁמֵיהּ רַבָּא בְּעָלְמָא

# data[].attributes.body
אגדלך\ ר' אברהם אבן עזרא.
ר' אברהם אבן עזרא היה פרשן מקרא, מומחה ללשון העברית, פילוסוף ורופא.  נולד בספרד, בהמשך חייו נדד. היה עני מרוד. כתב שירים מסוגים שונים. נולד בשנת 1089 ונפתר בשנת 1164.

תוכן הפיוט: זהו פיוט "רשות לקדיש". בפיוט ראב"ע מהלל את הקב"ה ומקטין את האדם.

האמצעים הרטוריים-לשוניים:
חריזה (נשמה-אימה, קומה-בלימה)
שימוש באות ב לפני פועל נטוי לציון הזמן תוך השמטת המילה 'כאשר' (בעמדי)

מגישה- זהר מלאכי

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Itzik Eshel איציק אשל - הערוץ הרישמי

# data[].attributes.attachment_link.title
איציק אשל וחיים ישראל - אגדלך Itsik Eshel ft Haim Israel - Hagadelcha

# data[].attributes.body
מה נאוו עלי הוא אחד הפיוטים הידועים והמרכזים ביותר במסורת יהודי בבל. נוהגים לשיר אותו בשמחות, בעיקר בחתונות. את הפיוט חיבר בסוף המאה הקודמת ר' שמעון ב"ר נסים שמעון, שהיה אחד מחבורת משוררים ציוניים צעירים שפעלו בבבל. המשורר פונה בשירו בה בעת לציון שבניה שבים אליה, ואל העולים לציון. בשניהם הוא מאיץ לקום , להתעורר ולשמוח בשמחת הגאולה. הוא שוזר בשירו פסוקים מנבואות נחמה מרכזיות, בעיקר של ישעיה הנביא, ומניח לקוראי השיר להשלים בראשם את הפסוקים הבאים.
על הפיוט שורה רוח של שמחה ושל התעוררות. ריבוי הפעלים וביטויי השמחה המובאים בו בשטף מיטיבים להעביר את תחושת המהירות והעשייה הפעילה, את ציון השמחה בשיבת בניה אליה, את פעמי המבשר המדלג ומקפץ על ההרים, הפוצח ברינה יחד עם העם העולה לציון שפיו נמלא שחוק ורינה.

# data[].attributes.body
מחבר הפיוט היה מאנשי החינוך הידועים ביותר בבגדד בדור הקודם ואף שימש כחזן במשך עשרות שנים בבתי כנסת שונים בבגדד. מגיל צעיר שימש מורה בבית הספר 'רבקה נוריאל' ואח"כ ניהל במשך שנים רבות את בית הספר 'רחל שחמון' משנת ייסודו בשנת 1909. ר' שמעון לא רק נאה דרש אלא גם קיים ועלה לארץ, אלא שכאן ציפתה לו מציאות אחרת מהמתואר בשירו. המגורים באהלים בחורף הקשה של תחילת שנות החמישים, הפער בין התפקיד שמילא בבגדד ובין חיי המעברה, והעובדה כי ידידו מעל בכסף שהבריח על מנת לעזור לכלתו שהתאלמנה – כל אלו שברו את רוחו והוא נפטר זמן קצר לאחר הגעתו לארץ.

# data[].attributes.headline
לך אלי תשוקתי - רחלי מתתיהו

# data[].attributes.subject
לך אלי תשוקתי - רחלי מתתיהו

# data[].attributes.body
על הפיוט: זהו שיר אישי מאד. ברגש עז מבע פורש המשורר את צפונות לבו ואת רגשותיו העמוקים, את כמיהתו והשתוקקותו אל האל ואל קרבתו. הוא מודה לאל על כל אשר קיבל ממנו – מעצם היותו וחיותו ועד למיתתו ומבקש מחילה על חטאיו ומשוגותיו.

על המחבר: רבי אברהם אבן עזרא, , נולד בשנת 1090 בטודילה,  היה משורר, בלשן, פרשן מקרא ופילוסוף בימי תור הזהב בספרד, הוגה בולט בימי הביניים.

מאפיינים: חרוזים- בכל משפט.                           חרוז מבריח- כל משפט נגמר באותה סיומת.

מילות השיר:

לְךָ אֵלִי תְּשׁוּקָתִי / בְּךָ חֶשְׁקִי וְאַהֲבָתִי

לְךָ לִבִּי וְכִלְיוֹתַי / לְךָ רוּחִי וְנִשְׁמָתִי

לְךָ יָדַי לְךָ רַגְלַי / וּמִמָּךְ הִיא תְּכוּנָתִי

לְךָ עַצְמִי לְךָ דָמִי / וְעוֹרִי עִם גְּוִיָּתִי

לְךָ עֵינַי וְרַעְיוֹנַי / וְצוּרָתִי וְתַבְנִיתִי

לְךָ רוּחִי לְךָ כֹחִי / וּמִבְטַחִי וְתִקְוָתִי

לְךָ לִבִּי וְדַם חֶלְבִּי / כְּשֶׂה אַקְרִיב וְעוֹלָתִי

לְךָ יָחִיד בְּלִי שֵׁנִי / לְךָ תוֹדֶה יְחִידָתִי

לְךָ מַלְכוּת לְךָ גֵאוּת / לְךָ תֵאוֹת תְּהִלָּתִי

לְךָ עֶזְרָה בְּעֵת צָרָה / הֱיֵה עֶזְרִי בְּצָרָתִי

לְךָ אוֹחִיל בְּעֵת אָחִיל / כְּיוֹלֵדָה בְּאַנְחָתִי

לְךָ שִׂבְרִי רְפָא שִׁבְרִי / וְאֶת צִירִי וּמַכָּתִי

לְךָ אֶהֱמֶה וְלֹא אֶדְמֶה / עֲדֵי תָּאִיר אֲפֵלָתִי

לְךָ נֶצַח בְּךָ אֶבְטַח / וְאַתָּה הוּא אֱיָלוּתִי

לְךָ אֶזְעַק בְּךָ אֶדְבַּק / עֲדֵי שׁוּבִי לְאַדְמָתִי

לְךָ אֲנִי בְּעוֹדִי חַי / וְאַף כִּי אַחֲרֵי מוֹתִי

לְךָ אוֹדֶה וְאֶתְוַדֶּה / עֲלֵי חֶטְאִי וְרִשְׁעָתִי

לְךָ יִשְׁעִי סְלַח רִשְׁעִי / וְאֶת פִּשְׁעִי וְאַשְׁמָתִי

לְךָ אִכַּף וְאֶפְרֹשׁ כַּף / שְׁמַע נָא אֶת תְּחִנָתִי

לְךָ אֶבְכֶּה בְּלֵב נִדְכֶּה / בָּרֹב שִׂיחִי וְתוּגָתִי

לְךָ חֶסֶד לְךָ חֶמְלָה / חֲמֹל עַל כָּל תְּלָאוֹתִי

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מאיר בנאי – הערוץ הרשמי

# data[].attributes.attachment_link.title
מאיר בנאי - לך אלי (אודיו)

# data[].attributes.headline
יא אכסוף- תאיר קליין

# data[].attributes.subject
יא אכסוף- תאיר קליין

# data[].attributes.body
כותב הפיוט הוא רבי אהרן פרלוב מקרלין ,נולד בשנת 1736, היה האדמור בראשית תנועות החסידות ,תלמידו של המגיד ממזריטש , מייסד חסידות קרלין בליטא. אחד ממנהגיו היה להתפלל בהתרגשות והתלהבות עד כדי צעקות ממש, היה בעל חוש מוזיקלי טוב מאוד, ניפטר בגיל צעיר מאוד בן 36 בלבד, לרבי אהרון ואשתו לאה היו 4 ילדים וכולם היו ממשיכי דרכו, דברי תורתו ניכתבו יותר מאוחר בספרים, הפיוט הכי מרכזי שכתב הוא יא אכסוף אשר לאט לאט עם השנים כל פעם חסידות אחרת לקחה פיוט זה אלייה גם.אך המקור הוא בחסידות קרלין, בחסידות שלו. את הפיוט הוא חיבר תוך כדי שולחן שבת בהוראת "המגיד ממזריטש" רבו.

תוכן הפיוט:
"יָהּ אֶכְסֹף נֹעַם שַׁבָּת הַמַּתְאֶמֶת וּמִתְאַחֶדֶת בִּסְגֻלָּתֶךָ
מְשֹׁךְ נֹעַם יִרְאָתְךָ לְעַם מְבַקְשֵׁי רְצוֹנֶךָ
קַדְּשֵׁם בִּקְדֻשַּׁת הַשַּׁבָּת הַמִּתְאַחֶדֶת בְּתוֹרָתֶךָ
פְּתַח לָהֶם נֹעַם וְרָצוֹן לִפְתּוֹחַ שַׁעֲרֵי רְצוֹנֶךָ

הָיָה הֹוֶה שְׁמוֹר שׁוֹמְרֵי וּמְצַפִּים שַׁבַּת קָדְשֶׁךָ
כְּאַיָּל תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי מָיִם כֵּן נַפְשָׁם תַּעֲרֹג לְקַבֵּל נֹעַם שַׁבָּת הַמִּתְאַחֶדֶת בְּשֵׁם קָדְשֶׁךָ
הַצֵּל מְאַחֲרֵי לִפְרשׁ מִן הַשַּׁבָּת לְבִלְתִּי תִּהְיֶה סָגוּר מֵהֶם שִׁשָּׁה יָמִים הַמְקַבְּלִים קְדֻשָּׁה מִשַּׁבַּת קָדְשֶׁךָ
וְטַהֵר לִבָּם בֶּאֱמֶת וּבֶאֱמוּנָה לְעָבְדֶּךָ

וְיִהְיוּ רַחֲמֶיךָ מִתְגּוֹלְלִים עַל מִדּוֹתֶיךָ,
וְיִהְיוּ רַחֲמֶיךָ מִתְגּוֹלְלִים עַל עַם קָדְשֶׁךָ
לְהַשְׁקוֹת צְמֵאֵי חַסְדֶּךָ מִנָּהָר הַיּוֹצֵא מֵעֵדֶן לְעַטֵּר אֶת יִשְׂרָאֵל בְּתִפְאֶרֶת הַמְפָאֲרִים אוֹתְךָ עַל יְדֵי שַׁבַּת קָדְשֶׁךָ
כָּל שִׁשָּׁה יָמִים לְהַנְחִילָם נַחֲלַת יַעֲקֹב בְּחִירֶךָ

הַשַּׁבָּת נֹעַם הַנְּשָׁמוֹת וְהַשְּׁבִיעִי עֹנֶג הָרוּחוֹת וְעֵדֶן הַנְּפָשׁוֹת לְהִתְעַדֵּן בְּאַהֲבָתְךָ וְיִרְאָתֶךָ
שַׁבָּת קוֹדֶשׁ נַפְשִׁי חוֹלַת אַהֲבָתֶךָ
שַׁבָּת קוֹדֶשׁ נַפְשׁוֹת יִשְׂרָאֵל בְּצֵל כְּנָפֶיךָ
יֶחֱסָיוּן יִרְוְיֻן מִדֶּשֶׁן בֵּיתֶךָ"
יחדויות הפיוט הוא שהוא מדבר בעיקר על השבת, ולא עסוק בשום ענינים חיצוניים, ונוהגים אף לשיר אותו ביום כיפור שחל בשבת. לחן זה נחשב בציבור הדתי והחרדי כאחד הניגונים הרגשיים והמוכרים לשבת.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
רחל פרומן קומלוש

# data[].attributes.attachment_link.title
יה אכסוף-  חסידי קרלין

# data[].attributes.body
שם הפיוט: לכה דודי
ר' שלמה אלקבץ

https://www.youtube.com/watch?v=2AWLqffzR9k

על הפיוט:
הפיוט מקבל את השבת בשמחה, ומדבר על שמחת הגאולה.
תכני הפיוט מביאים רעיונות של גאולה באופן מוחשי וממשי, ומעמידים את השבת האהובה כמקור לברכה ושמחה

על המחבר:
ר' שלמה הלוי אלקבץ נולד בערך בשנת 1505 ונפטר בשנת 1584 בצפת. אחר נישואיו עלה לארץ בדרך שהה באדריאנופולי בה הכיר את ר' יוסף קארו. עם עלייתו לצפת חבר לר' משה קורדוברו שהיה גיסו. תלמידים רבים נהרו אחריו. הוא חיבר פירושים לחמש מגילות, ספרי קבלה, פירוש להגדה של פסח על דרך הסוד. ספר גירושין כולל דברי תורה. פירוש על התורה, ספר תהילים ואיוב. פירוש לסידור התפילה. הוא כתב ספר על יסודות האמונה, ספר קבלה, דרשות ופיוטים  ר' שלמה נולד דור אחד אחרי גירוש ספרד וראה בגירוש ובייסורים חלק מחבלי-הגאולה והצפייה למשיח.

מאפיינים:
אקרוסטיכון- שם המחבר
חרוזים- בכל בית חרוז אחר, וחרוז זהה לכל משפט אחרון בכל בית

המילים של השיר:

לְכָה דודִי לִקְרַאת כַּלָּה
פְּנֵי שַׁבָּת נְקַבְּלָה

שָׁמור וְזָכור בְּדִבּוּר אֶחָד
הִשְׁמִיעָנוּ אל הַמְיֻחָד
ה' אֶחָד וּשְׁמו אֶחָד
לְשֵׁם וּלְתִפְאֶרֶת וְלִתְהִלָּהּ

לִקְרַאת שַׁבָּת לְכוּ וְנֵלְכָה
כִּי הִיא מְקור הַבְּרָכָה
מֵראשׁ מִקֶּדֶם נְסוּכָה
סוף מַעֲשֶּׁה בְּמַחֲשָׁבָה תְּחִלָּהּ

מִקְדַּשׁ מֶלֶךְ עִיר מְלוּכָה
קוּמִי צְאִי מִתּוךְ הַהֲפֵכָה
רַב לָךְ שֶׁבֶת בְּעֵמֶק הַבָּכָא
וְהוּא יַחֲמול עָלַיִךְ חֶמְלָּהּ

הִתְנַעֲרִי מֵעָפָר קוּמִי
לִבְשִׁי בִּגְדֵי תִפְאַרְתֵּךְ עַמִּי
עַל יַד בֶּן יִשַׁי בֵּית הַלַּחְמִי
קָרְבָה אֶל נַפְשִׁי גְאלָּהּ

הִתְעורְרִי הִתְעורְרִי
כִּי בָא אורֵךְ קוּמִי אורִי
עוּרִי עוּרִי שִׁיר דַּבֵּרִי
כְּבוד ה' עָלַיִךְ נִגְלָּהּ

לא תֵבושִׁי וְלא תִכָּלְמִי
מַה תִּשְׁתּוחֲחִי וּמַה תֶּהֱמִי
בָּךְ יֶחֱסוּ עֲנִיֵּי עַמִּי
וְנִבְנְתָה עִיר עַל תלָּהּ

וְהָיוּ לִמְשִׁסָּה שׁאסָיִךְ
וְרָחֲקוּ כָּל מְבַלְּעָיִךְ
יָשִּׁישּׁ עָלַיִךְ אֱלהָיִךְ
כִּמְשּׁושּׁ חָתָן עַל כַּלָּה

יָמִין וּשְּׁמאל תִּפְרוצִי
וְאֶת ה' תַּעֲרִיצִי
עַל יַד אִישׁ בֶּן פַּרְצִי
וְנִשְּׁמְחָה וְנָגִילָה

בּואִי בְשָׁלום עֲטֶרֶת בַּעְלָהּ
גַּם בְּשִּׁמְחָה וּבְצָהֳלָה
תּוךְ אֱמוּנֵי עַם סְגֻלָּה
בּואִי כַלָּה בּואִי כַלָּה

# data[].attributes.attachment_link.title
(... לכה דודי - אומנים שונים - (שלומי שבת, משה פרץ, ליאור נרקיס, דודו אהרון, בניה ברבי

# data[].attributes.headline
שם הפיוט: שביה עניה-שלמה אבן גבירול

# data[].attributes.subject
שם הפיוט: שביה עניה-שלמה אבן גבירול

# data[].attributes.attachment_link.title
שביה עניה - מורין נהדר

# data[].attributes.headline
המילים של הפיוט

# data[].attributes.subject
המילים של הפיוט

# data[].attributes.body
שְׁ בִיָּה עֲנִיָּה בְּאֶרֶץ נָכְרִיָּהלְ קוּחָה לְאָמָה לְאָמָה מִצְרִיָּהמִ יּוֹם עֲזַבְתָּהּ לְךָ הִיא צוֹפִיָּההָ שֵׁב שְׁבוּתָהּ רַב הָעֲלִילִיָּהוְאֹם עֲשִִׂירִיָּה תִּהְיֶה שְׁלִישִׁיָּהוְחִיש קַל מְהֵרָה וּבַשְּׂרָהּ בְּאֵלִיָּהרָנִּי בַּת צִיּוֹן הִנֵּה מְשִׁיחֵנוּ / לָמָּה לָּנֶצַח תִּשְׁכָּחֵנוּ

לְ כָל תִּכְלָה יֵש קֵץ וְאֵין קֵץ לְפִרְצִיכָּלוּ שְׁנוֹתַי וְאֵין מְתֹם לְמַחֲצִישָׁכַנְתִּי בְגָלוּת טְבוּעָה בְּבֻצִּיוְאֵין תּוֹפֵשׂ מָשׁוֹט אֳנִיָּה לְהוֹצִיאעַד אָנָה יְיָ תַּאֲרִיךְ קִצִּימָתַי קוֹל הַתּוֹר יִשָּׁמַע בְּאַרְצִי / שִׁמְךָ עָלֵינוּ נִקְרָא אַל תַּנִּיחֵנוּ

מְ חוּצִים וּלְחוּצִים סוֹבְלֵי מַעֲמָסבְּזוּזִים וּגְזוּזִים נְתוּנִים לְמִרְמָסעַד אָנָה יְיָ אֶזְעַק חָמָסוּלְבָבִי בְקִרְבִּי הִמֵּס יִמָּסזֶה כַּמֶּה שָׁנִים עוֹבְדִים לָמַסיִשְׁמָעֵאל כְּאַרְיֵה וְעֵשָׂו כְּתַחְמָס / זֶה יַנִּיחֵנוּ וְזֶה יִקָּחֵנוּ

הֲ קוֹלֵךְ זֶה הַקּוֹל גּוֹלַת אֲרִיאֵלעִלְזִי וְצַהֲלִי בְּתוּלַת יִשְׂרָאֵללְעֵת הָרָשׁוּם בְּסֵפֶר דָּנִיאֵלוּבָעֵת הַהִיא יַעֲמֹד מִיכָאֵלוְיִקְרָא עַל הָר וּבָא לְצִיּוֹן גוֹאֵלאָמֵן וְאָמֵן כֵּן יַעֲשֶׂה הָאֵל / כִּימוֹת עִנִּיתָנוּ כֵּן תְּשַׂמְּחֵנוּ

# data[].attributes.headline
מאפיינים רטורים לשוניים:

# data[].attributes.subject
מאפיינים רטורים לשוניים:

# data[].attributes.body
חרוזים (בכל בית חרוז אחר)
דימויים (לדוגמא- הִתְנַעֲרִי מִתּוֹךְ מְגִנָּה – צאי והתנערי מן הצרות ומן הכאב)

# data[].attributes.body
מה נאוו עלי / ר' שמעון ב"ר נסים

מַה נָּאווּ עֲלֵי הֶהָרִים רַגְלֵי מְבַשֵּׂר שָׁלוֹם בְּבִנְיַן עִירֵךְ
קוֹל צוֹפַיִך יִשְׂאוּ קוֹל רִנָּה הִתְנַעֲרִי מִתּוֹךְ מְגִנָּה
עַיִן בְּעַיִן תִּרְאִי שְׁכִינָה וְשָׁבוּ בָנַיִךְ לִגְבוּלֵךְ

לִשְׁבוּיִים דְּרוֹר בְּשִׁיר וּמִזְמוֹר אֶל בֵּית הַר הַמּוֹר יְהִי שְׁבִילֵךְ
סֹלוּ סֹלוּ אֶת הַמְּסִלָּה פִּצְחוּ רְנָנָה וּתְהִלָּה
יָבֹא מְבַשֵּׂר בִּלְשׁוֹנוֹ מִלָּה קוּמִי עוּרִי כִּי בָא אוֹרֵךְ

צְאִי מִבָּבֶל קִרְיַת עוֹבְדֵי בֵל כִּנּוֹר וָנֵבֶל אָז יְהִי שִׁירֵךְ
שׂוֹשׂ יָשִׂישׂוּ כָּל אֲבֵלֵי צִיּוֹן לָבֹא לַחֲסוֹת בְּצֵל הָעֶלְיוֹן
בָּנֹה אֶבְנֶה לָךְ נְוֵה אַפִּרְיוֹן אָכִין כִּסֵּא לְדָוִד מַלְכֵּךְ

שְׂאִי עֵינַיךְ וּרְאִי בָנַיִךְ בָּאוּ אֵלַיִךְ לָאוֹר בְּאוֹרֵךְ
תַּחַת חֹשֶׁך אָשִׂים לָךְ אוֹרָה אָז מִצִּיּוֹן תֵּצֵא הַתּוֹרָה
הִנֵּה גָדוֹל הוּא אָיֹם וְנוֹרָא בְּיוֹם שִׂימִי כֶתֶר לְרֹאשֵׁךְ

עַד מָתַי כַּלָּה יָפָה וּמְעֻלָּה לְזָּר בְּעוּלָה כְּדַל וָהֵלֶךְ
עוּרִי עוּרִי עֲדַת יִשְׂרָאֵל אָחִישׁ אֶשְׁלַח יִנּוֹן וְגוֹאֵל
וגַם אָקִים לָךְ חוֹמַת אֲרִיאֵל זָכֹר אֶזְכֹּר חֶסֶד נְעוּרֵךְ

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=TEs7YdNkYhU
שַׁחַר אֲבַקֶּשְׁךָ צוּרִי וּמִשְׂגַּבִּי
אֶעְרֹךְ לְפָנֶיךָ שַׁחְרִי וְגַם עַרְבִּי

לִפְנֵי גְדֻלָּתְךָ אֶעְמֹד וְאֶבָּהֵל
כִּי עֵינְךָ תִּרְאֶה כָל מַחְשְׁבוֹת לִבִּי

מַה זֶּה אֲשֶׁר יוּכַל הַלֵּב וְהַלָּשׁוֹן
לַעְשׂוֹת וּמַה כֹּחַ רוּחִי בְּתוֹךְ קִרְבִּי

הִנֵּה לְךָ תִּיטַב זִמְרַת אֱנוֹשׁ עַל כֵּן
אוֹדְךָ בְּעוֹד תִּהְיֶה נִשְׁמַת אֱלֹהַּ בִּי

על הפיוט:
הפיוט מתאר פנייה לקב"ה, הפער שיש בין בני האדם לבין הקב"ה והרגשות היוצאים כתוצאה מפער זה: "אעמוד ואבהל". בהמשך הפיוט יש תיאור של המגבלות הגופניות של האדם ואיך הוא יוכל להתקרב לה' עם מגבלות אלו, ובבית האחרון יש את התשובה לשאלה זו: על ידי "נשמת אלוה" שיש באדם, יוכל להתקרב.

על המחבר:
רבי שלמה אבן גבירול, היה משורר ופילוסוף יהודי בתקופת תור הזהב

מאפיינים רטוריים לשוניים:
1.אקרוסטיכון, שמו של מחבר השיר, אות אחת בתחילת כל בית היוצרות את השם "שלמה".
2.שיבוץ - בפיוט משובצים מילים וביטויים מספר תהילים ומהפיוט נשמת כל חי

# data[].attributes.attachment_link.title
אנסמבל יעלה - שחר אבקשך

# data[].attributes.headline
רבי שלמה בן מזל טוב

# data[].attributes.subject
רבי שלמה בן מזל טוב

# data[].attributes.body
ר' שלמה בר מזל טוב, בן הדור ראשון לאחר גירוש ספרד, חי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-16, בקושטא, מרכז חשוב אליו הגיעו רבים מגדולי ספרד לאחר הגירוש. משירתו הגיעו לידינו כשבעים שירים והוא המשורר העברי הראשון שכותב לבצע שירים שלו במנגינה תורכית, עובדה שגרמה כנראה לפופולריות של שיריו בקרב הציבור. בכתיבתו הוא ממשיך את מסורת משוררי ספרד אך בחלק משיריו הוא חורג ממסורת שירת ספרד הממושקלת כדי להתאים את שיריו ללחן התורכי, ובכך הוא מהווה גשר בין משוררי ספרד למשוררים שפעלו אחריו ובראשם ר' ישראל נג'ארה. ר' שלמה בר מזל טוב חיבר גם ספרים אך הם לא השתמרו ולא הגיעו לידינו. נפטר בשנת1545.

# data[].attributes.body
קטמה גובניה

אֵל נוֹרָא עֲלִילָה. הַמְצִיא לָנוּ מְחִילָה. בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

מְתֵי מִסְפָּר קְרוּאִים.
לְךָ עַיִן נוֹשְׂאִים.
וּמְסַלְדִים בְּחִילָה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

שׁוֹפְכִים לְךָ נַפְשָׁם.
מְחֵה פִּשְׁעָם וְכַחְשָּׁם.
וְהַמְצִיאֵם מְחִילָה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

הֱיֵה לָהֶם לְסִתְרָהּ.
וְחַלְצֵם מִמְּאֵרָה.
וְחָתְמֵם לַהוֹד וּלְגִילָה
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

חוֹן אוֹתָם וְרַחֵם.
וְכָל לוֹחֵץ וְלוֹחֵם.
עֲשֵׂה בָּהֶם פְלִילָה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

זְכֹר צִדְקַת אֲבִיהֶם.
וְחַדֵּשׁ אֶת יְמֵיהֶם.
כְּקֶדֶם וּתְחִלָּה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

קְרָא נָא שְׁנַת רָצוֹן.
וְהָשֵׁב שְׁאֵרִית הַצֹּאן.
לְאָהָלִיבָה וְאָהֳלָהּ.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

מְחֵה כָּעָב פְּשָׁעִים.
וַעֲשֵׂה נָא חֶסֶד עִם.
מְקֹרָאִים סְגֻלָּה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

תִּזְכּוּ לְשָׁנִים רַבּוֹת.
הַבָּנִים וְהָאָבוֹת.
בְּדִיצָה וּבְצָהֳלָה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

מִיכָאֵל שַׂר יִשְׂרָאֵל.
אֵלִיָּהוּ וְגַבְרִיאֵל.
בַּשְּׂרוּ נָא הַגְּאוּלָה.
בְּשָּׁעַת הַנְּעִילָה:

משה בן יעקב אבן עזרא, רמב"ע, חכם תורני, פילוסוף, פייטן ומשורר ספרדי.,1070- 1138.

אמצעים רטוריים:
חזרות  -על המילים שעת הנעילה
צימוד – מילים הדומות או זהות בצליל ושונות במשמעותן, כמו דרור – שם של ציפור ודרור במשמעות של חופש

ביצוע :https://www.youtube.com/watch?v=TgyNrC-DzNE

# data[].attributes.attachment_link.title
מידד טסה - אל נורא עלילה

# data[].attributes.attachment_link.title
מַה נָּאווּ עֲלֵי || Ma Navu || חיבת הפיוט 🎵

# data[].attributes.body
שם הפיוט: דרור יקרא לבן עם בת
כתב דונש בן לברט
שמו העברי אדונים הלוי (920 - סביבות 990) היה פרשן, משורר ומדקדק יהודי ספרדי בתור הזהב של יהדות ספרד.
תלמידו של רס"ג התפרסם בשיריו.
הייתה מחלוקת קשה בינו לבבים מנחם בן סרוק.
מאפייני הפיוטים: ישנה חריזה לכל בית
שימוש בפועל בצורה שונה -  דרור יקרא

# data[].attributes.headline
הרב שלמה אלקבץ

# data[].attributes.subject
הרב שלמה אלקבץ

# data[].attributes.body
רבי שלמה בן רבי משה הלוי אלקבץ (1505 לערך - 1584 לערך) היה מקובל ופייטן צפתי. נודע בשל פיוטו לכה דודי, שהוכנס לכל סידורי התפילה. עיקר פעילותו ותרומתו בתחום חוכמת הנסתר.
כיום קבור בצפת והיה ממגורשי ספרד בתקופתו צפת הייתה עיר משגשגת רוחנית.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=5ixlk6Sto9c
רבי יהודה הלוי מכונה ריה"ל חי בצפון ספרד במאה ה11. בסוף חייו עלה לארץ ושם נפטר.
הפיוט מדבר על היונה של נח שיצאה מהתיבה ומצאה מקום לנוח, והנמשל זה עמ"י שנח בשבת.

# data[].attributes.attachment_link.title
יום שבתון אודי דוידי

# data[].attributes.headline
מאפיינים רטורים-לשוניים

# data[].attributes.subject
מאפיינים רטורים-לשוניים

# data[].attributes.body
אקרוסטיכון שמו של המחבר
חרוזים (בכל בית יש חרוזים קבועים לדוגמא חמס/ימס/למס וכו)

# data[].attributes.headline
שם הפיוט: מה נאוו עליי\ ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.subject
שם הפיוט: מה נאוו עליי\ ר' שמעון ב"ר נסים

# data[].attributes.attachment_link.title
מַה נָּאווּ עֲלֵי || Ma Navu || חיבת הפיוט 🎵

# data[].attributes.headline
אל אליהו ר' אברהם אבן עזרא

# data[].attributes.subject
אל אליהו ר' אברהם אבן עזרא

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=8l63xd4U86k
ר' אברהם אבן עזרא-
נולד בספרד ב1089, נדד בארצות צפון אפריקה, התיידד עם רבי יהודה הלוי.
עיסוקיו היו בעיקר בדקדוק ובלשנות, הוא כת ספרים רבים בהם נמצאים קטעים פילוסופיים רבים אך לא היה לו שום ספר פילוסופי מובהק.

# data[].attributes.attachment_link.title
ליאור עמדי - אל אליהו

# data[].attributes.body
חריזה (בכל בית יש חריזה)
דימויים (לדוגמא: הִתְנַעֲרִי מִתּוֹךְ מְגִנָּה – צאי והתנערי מן הצרות ומן הכאב.)

# data[].attributes.body
מה נאוו עלי / ר' שמעון ב"ר נסים

מַה נָּאווּ עֲלֵי הֶהָרִים רַגְלֵי מְבַשֵּׂר שָׁלוֹם בְּבִנְיַן עִירֵךְ
קוֹל צוֹפַיִך יִשְׂאוּ קוֹל רִנָּה הִתְנַעֲרִי מִתּוֹךְ מְגִנָּה
עַיִן בְּעַיִן תִּרְאִי שְׁכִינָה וְשָׁבוּ בָנַיִךְ לִגְבוּלֵךְ

לִשְׁבוּיִים דְּרוֹר בְּשִׁיר וּמִזְמוֹר אֶל בֵּית הַר הַמּוֹר יְהִי שְׁבִילֵךְ
סֹלוּ סֹלוּ אֶת הַמְּסִלָּה פִּצְחוּ רְנָנָה וּתְהִלָּה
יָבֹא מְבַשֵּׂר בִּלְשׁוֹנוֹ מִלָּה קוּמִי עוּרִי כִּי בָא אוֹרֵךְ

צְאִי מִבָּבֶל קִרְיַת עוֹבְדֵי בֵל כִּנּוֹר וָנֵבֶל אָז יְהִי שִׁירֵךְ
שׂוֹשׂ יָשִׂישׂוּ כָּל אֲבֵלֵי צִיּוֹן לָבֹא לַחֲסוֹת בְּצֵל הָעֶלְיוֹן
בָּנֹה אֶבְנֶה לָךְ נְוֵה אַפִּרְיוֹן אָכִין כִּסֵּא לְדָוִד מַלְכֵּךְ

שְׂאִי עֵינַיךְ וּרְאִי בָנַיִךְ בָּאוּ אֵלַיִךְ לָאוֹר בְּאוֹרֵךְ
תַּחַת חֹשֶׁך אָשִׂים לָךְ אוֹרָה אָז מִצִּיּוֹן תֵּצֵא הַתּוֹרָה
הִנֵּה גָדוֹל הוּא אָיֹם וְנוֹרָא בְּיוֹם שִׂימִי כֶתֶר לְרֹאשֵׁךְ

עַד מָתַי כַּלָּה יָפָה וּמְעֻלָּה לְזָּר בְּעוּלָה כְּדַל וָהֵלֶךְ
עוּרִי עוּרִי עֲדַת יִשְׂרָאֵל אָחִישׁ אֶשְׁלַח יִנּוֹן וְגוֹאֵל
וגַם אָקִים לָךְ חוֹמַת אֲרִיאֵל זָכֹר אֶזְכֹּר חֶסֶד נְעוּרֵךְ

# data[].attributes.body
ר שלמה אבן גבירול היה משורר ופילוסוף יהודי בתור הזהב של יהדות ספרד.
הוא נולד בדרום ספרד במלגה. אביו היה ככל הנראה דמות פוליטית בקורדובה, אולם בעקבות מלחמות השלטון בעיר ב-1013, שהביאו לגירוש יהודי העיר, הוא נאלץ לעבור למאלגה טרם הולדתו של אבן גבירול. הוריו של אבן גבירול נפטרו כשהיה צעיר, והוא נותר יתום.
ב1045 גבירול עבר גרנדה ושמואל הנגיד היה נותן חסותו, בשיריו באותה התקופה ניתן לראות שעלה שרטון בין השניים בתקופה מסויימת.

# data[].attributes.headline
כל מקדש שביעי - רבי משה בן קולינימוס

# data[].attributes.subject
כל מקדש שביעי - רבי משה בן קולינימוס

# data[].attributes.body
שם הפייטן:
רבי משה בין קולונימוס

כָּל מְקַדֵּשׁ שְׁבִיעִי כָּרָאוּי לוֹ
כָּל שׁוֹמֵר שַׁבָּת כַּדָּת מֵחַלְּלוֹ
שְׂכָרוֹ הַרְבֵּה מְאֹד עַל פִּי פָעֳלוֹ
אִישׁ עַל מַחֲנֵהוּ וְאִישׁ עַל דִּגְלוֹ

אוֹהֲבֵי ה' הַמְחַכִּים בְּבִנְיַן אֲרִיאֵל
בְּיוֹם הַשַׁבָּת שִׂישׂוּ וְשִׂמְחוּ כִּמְקַבְּלֵי מַתַּן נַחֲלִיאֵל
גַּם שְׂאוּ יְדֵיכֶם קוֹדֶשׁ וְאִמְרוּ לָאֵל
בָּרוּךְ ה' אֲשֶׁר נָתַן מְנוּחָה לְעַמּוֹ יִשְׂרָאֵל

דוֹרְשֵׁי ה' זֶרַע אַבְרָהָם אוֹהֲבוֹ
הַמְאַחֲרִים לָצֵאת מִן הַשַּׁבָּת וּמְמַהֲרִים לָבֹא
וּשְׂמֵחִים לְשָׁמְרוֹ וּלְעָרֵב עֵרוּבוֹ
זֶה הַיּוֹם עָשָׂה ה' נָגִילָה וְנִשְׂמְחָה בוֹ

זִכְרוּ תּוֹרַת משֶׁה בְּמִצְוַת שַׁבָּת גְּרוּסָה
חֲרוּתָה לְיוֹם הַשְּׁבִיעִי כְּכַלָּה בֵּין רֵעוֹתֶיהָ מְשֻׁבָּצָה
טְהוֹרִים יִירָשׁוּהָ וִיקַדְּשׁוּהָ בְּמַאֲמַר כָּל אֲשֶׁר עָשָׂה
וַיְכַל אֱלֹהִים בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי מְלַאכְתּוֹ אֲשֶׁר עָשָׂה

יוֹם קָדוֹשׁ הוּא מִבּוֹאוֹ וְעַד צֵאתוֹ
כָּל זֶרַע יַעֲקֹב יְכַבְּדוּהוּ כִּדְבַר הַמֶּלֶךְ וְדָתוֹ
לָנוּחַ בּוֹ וְלִשְׂמוֹחַ בְּתַעֲנוּג אָכוֹל וְשָׁתוֹ
כָּל עֲדַת יִשְׂרָאֵל יַעֲשׂוּ אוֹתוֹ

מְשֹׁךְ חַסְדְּךָ לְיֹדְעֶיךָ אֵל קַנֹּא וְנוֹקֵם
נוֹטְרֵי לַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי זָכוֹר וְשָׁמוֹר לְהָקֵם
שַׂמְּחֵם בְּבִנְיַן שָׁלֵם בְּאוֹר פָּנֶיךָ תַּבְהִיקֵם
יִרְוְיֻן מִדֶּשֶׁן בֵּיתֶךָ וְנַחַל עֲדָנֶיךָ תַשְׁקֵם

עֲזוֹר לַשּׁוֹבְתִים בַּשְּׁבִיעִי בֶּחָרִישׁ וּבַקָּצִיר עוֹלָמִים
פּוֹסְעִים בּוֹ פְּסִיעָה קְטַנָּה, סוֹעֲדִים בּוֹ לְבָרֵךְ שָׁלשׁ פְּעָמִים
צִדְקָתָם תַּצְהִיר כְּאוֹר שִׁבְעַת הַיָּמִים
ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אַהֲבַת תָּמִים
(ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל תְּשׁוּעַת עוֹלָמִים)

הסבר:
בפיוט הפייטן כותב על הערך הגדול שבשמירת שבת, כמה הדבר מביא אושר ושמחה. הוא מדבר על המאמץ ועל ההשתוקקות לשבת. הפייטן בסוף פונה לקב"ה ומבקש ממנו לעזור למי ששומר שבת, לתת לו ברכה בפרנסה שלו, ולהמשיך את צדיקותם לאורך ימים ושנים.

אמצעים לשוניים:
1. המשפטים בשיר מסודרים לפי אקרוסטיכון האלף-בית.
2. בכל בית ארבעה חרוזים.

על המשורר:
רבי משה בן קָלוֹנִימוּס היה פייטן בן המאה ה-10 אשר נולד בצפון איטליה והיגר למגנצא. פיוטיו הושפעו מהפיוטים הארץ-ישראליים, ויש מסורת עתיקה כי הוא שחיבר את הקרובה לשביעי של פסח, "אימת נוראותיך". על זמן חייו הוא מעיד בעצמו באחד מפיוטיו "זוללתי עתה ללאות יותר מתשע מאות", מכאן לומדים שחי 900 שנה לאחר חורבן בית המקדש (970 לספירה בקירוב). חיבר את הזמירות לשבת מנוחה ושמחה וכל מקדש שביעי.

# data[].attributes.headline
ידיד נפש-אוראל שטיינבאום

# data[].attributes.subject
ידיד נפש-אוראל שטיינבאום

# data[].attributes.attachment_link.title
ידיד נפש -"פרויקט שירי שבת"

# data[].attributes.headline
ידיד נפש- אוראל שטיינבאום

# data[].attributes.subject
ידיד נפש- אוראל שטיינבאום

# data[].attributes.body
יְדִיד נֶפֶשׁ, אָב הָרַחְמָן
יָרוּץ עַבְדָּךְ כְּמו אַיָּל
כִּי יֶעְרַב לו יְדִידוּתָךְ | מְשךְ עַבְדָּךְ אֶל רְצונָךְ
יִשְׁתַּחֲוֶה מוּל הֲדָרָךְ
מִנּפֶת צוּף וְכָל טָעַם

5 | הָדוּר, נָאֶה, זִיו הָעולָם
אָנָּא אֵל נָא, רְפָא נָא לָהּ
אָז תִּתְחֵזֵק וְתִתְרַפֵּא | נַפְשִּי חולַת אַהֲבָתָךְ
בְּהַרְאות לָהּ נעַם זִיוָךְ
וְהָיְתָה לָךְ שִׁפְחַת עולָם

| וָתִיק, יֶהְמוּ רַחֲמֶיךָ
כִּי זֶה כַּמֶּה נִכְסף נִכְסַף
אָנָּא אֵלִי, מַחְמָד לִבִּי | וְחוּס נָא עַל בֵּן אוהֲבָךְ
לִרְאות בְּתִפְאֶרֶת עֻזָּךְ
חוּשָׁה נָּא, וְאַל תִּתְעַלָּם

10 | הִגָּלֵה נָא וּפְרשׂ, חָבִיב
תָּאִיר אֶרֶץ מִכְּבודָךְ
מַהֵר, אָהוּב, כִּי בָא מועֵד | עָלַי אֶת סֻכַּת שְׁלומֶךְ
נָגִילָה וְנִשְׂמְחָה בָּךְ
וְחָנֵּנִי כִּימֵי עולָם

מחבר הפיוט הוא רבי אלעזר בן משה אזקרי (או אזקירי, או אזכרי) (1533-1600), שהיה מקובל, דרשן ומחבר של ספרים רבים. הוא חי כל חייו בצפת ³והיה מוקף בגדולי הרבנים בדורו: רבו היה המקובל רבי יוסף סאגיס (נפטר 1572) מתלמידי רבי יוסף קארו (פורטוגל 1488- צפת 1575).

# data[].attributes.attachment_link.title
ידיד נפש -"פרויקט שירי שבת"

# data[].attributes.headline
מחבר הפיוט- אלעזר אזכרי

# data[].attributes.subject
מחבר הפיוט- אלעזר אזכרי

# data[].attributes.body
מחבר הפיוט הוא רבי אלעזר בן משה אזקרי (או אזקירי, או אזכרי) (1533-1600), שהיה מקובל, דרשן ומחבר של ספרים רבים. הוא חי כל חייו בצפת ³והיה מוקף בגדולי הרבנים בדורו: רבו היה המקובל רבי יוסף סאגיס (נפטר 1572) מתלמידי רבי יוסף קארו (פורטוגל 1488- צפת 1575).

רבי אלעזר כתב יומן אישי, ממנו ניתן ללמוד רבות על תולדות חייו. 5כבעל נטייה דתית נלהבת הוא היה רגיל לדרוש לפני הקהל ולעוררם לתשובה. הוא הדגיש את הרעיונות של תיקון המידות ותיקון העולם, כדי להגיע לידי "דביקות בה'" (בהקדמה לספרו). בערך בשנת 1588 יסד "חברה קדושה", דהיינו אמנה חברתית בשם "סוכת שלום", שתכליתה היתה להחזיר את העם בתשובה, ולעבודת ה' בשמחה ובדביקות.

# data[].attributes.headline
חדווה אברג'ל

# data[].attributes.subject
חדווה אברג'ל

# data[].attributes.body
"כִּי אֶשְׁמְרָה שַׁבָּת" הוא פיוט לשבת שחיבר רבי אברהם אבן עזרא במאה ה12. הפיוט פופולרי כזמר לשבת, בעיקר בקרב בני עדות המזרח, וחוברו לו לחנים רבים.

תוכן הפיוט נסוב על אודות הדברים שאסור לעשות בשבת, כדוגמת דיבור בענייני חולין וסחורה – למול המעשים החיוביים, כדוגמת הגייה בתורה ואכילת מאכלים משובחים.

על המחבר: רבי אברהם בן מאיר אִבּן עזרא: אבן עזרא נולד בעיר טודלה שבספרד בשנת ד'תתמ"ט (1089). משורר, בלשן, פרשן מקרא ופילוסוף, בתקופת תור הזהב בספרד. הוגה יהודי בולט בימי הביניים.

מאפיינים:

1. הפיוט בנוי מחמישה  בתים ובצורת אקרוסטיכון כך שחמש האותיות הראשונות שבכל אחד מחמשת הבתים יוצרות את המילה "אברהם".
2. פזמון חוזר: ”כִּי אֶשְׁמְרָה שַׁבָּת אֵל יִשְׁמְרֵנִי, אוֹת הִיא לְעוֹלְמֵי עַד בֵּינוֹ וּבֵינִי“.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Itzik Eshel איציק אשל - הערוץ הרישמי

# data[].attributes.attachment_link.title
איציק אשל - כי אשמרה שבת

# data[].attributes.headline
מילים של השיר:

# data[].attributes.subject
מילים של השיר:

# data[].attributes.body
כי אשמרה שבת / ר' אברהם אבן עזרא

כִּי אֶשְׁמְרָה שַׁבָּת אֵל יִשְׁמְרֵנִי אוֹת הִיא לְעוֹלְמֵי עַד בֵּינוֹ וּבֵינִי

אָסוּר מְצֹא חֵפֶץ לַעֲשׂוֹת דְּרָכִים גַּם מִלְּדַבֵּר בּוֹ דִּבְרֵי צְרָכִים
דִּבְרֵי סְחוֹרָה אוֹ דִבְרֵי מְלָכִים אֶהְגֶּה בְּתוֹרַת אֵל וּתְחַכְּמֵנִי

{{בּוֹ אֶמְצְאָה תָמִיד נוֹחַ לְנַפְשִׁי}} {{הִנֵּה לְדוֹר רִאשׁוֹן נָתַן קְדוֹשִׁי}}
{{מוֹפֵת בְּתֵת לֶחֶם מִשְׁנֶה בַּשִּׁשִּׁי}} {{כָּכָה בְּכָל שִׁשִּׁי יַכְפִּיל מְזוֹנִי}}

{{רָשַׁם בְּדַת הַיּוֹם (הָאֵל) חֹק אֶל סְגָנָיו}} {{בּוֹ לַעֲרֹךְ לֶחֶם פָּנִים לְפָנָיו}}
{{עַל כֵּן לְהִתְעַנּוֹת בּוֹ עַל פִּי נְבוֹנָיו}} {{אָסוּר לְבַד מִיּוֹם כִּפּוּר עֲוֹנִי}}

{{הַיּוֹם מְכֻבָּד הוּא יוֹם תַּעֲנוּגִים}} {{לֶחֶם וְיַיִן טוֹב בָּשָׂר וְדָגִים}}
{{הַשְּׂמֵחִים בּוֹ הֵם שִׂמְחָה מַשִּׂיגִים}} {{כִּי יוֹם שְׂמָחוֹת הוּא וּתְשַׂמְּחֵנִי}}
{{מֵחֵל מְלָאכָה בּוֹ סוֹפוֹ לְהַכְרִית}} {{עַל כֵּן אֲכַבֵּס בּוֹ לִבִּי בְּבוֹרִית}}
{{אֶתְפַּלְּלָה אֶל אֵל עַרְבִית וְשַׁחֲרִית}} {{מוּסָף וְגַם מִנְחָה הוּא יַעֲנֵנִי}}

# data[].attributes.body
נוסח הפיוט מובא כאן על פי כתב ידו של המחבר,¹⁵ ועל פי הנוסח בדפוס הראשון של "ספר חרדים" משנת 1600; 16לאור הנוסח המקורי מתבררים הרבה קשיים ואי-הבנות בפיוט.

מבנה ומשקל הפיוט: 4 מחרוזות, כל אחת עם 3 טורים של שתי צלעיות, ובכל צלעית 8 תנועות (כולל שוואים וחטפים). החרוז של שני הטורים הראשונים בכל בית הוא "-ָךְ", אשר מטביע את רושם ההשתייכות לה'. 17נושא הפיוט הוא אהבת ה' והתשוקה להתחבר אליו ("מְשׁוךְ עַבְדְךָ אֶל רְצונָךְ"), ולכן האקרוסטיקון של ארבעת הבתים הוא לא שמו של המחבר, אלא שמו של הקב"ה. המחבר בחר דוקא בשם הוי"ה (מידת הרחמים), כי הוא פונה אל רחמי ה' ("אָב הָרַחְמָן" - 1; "יֶהֱמוּ נָא רַחֲמֶיךָ" - 7).¹⁸

מבחינת התוכן יש התפתחות הדרגתית לאורך ארבעת הבתים: לאחר הפתיחה של דברי התעוררות למשורר עצמו להידבק בה' המכונה "יְדִיד נֶפֶשׁ" (בית ראשון), מבקש המשורר מה' להראות לו את "נועַם זִיוֶךָ", והדבר יגרום לרפואת נפשו של המשורר, אשר חולה באהבתו את ה' (בית שני). לאחר בקשה לרחמי ה' וכיסופים "לִרְאות בְּתִפְאֶרֶת עֻזָּךְ", דהיינו תיקון העולם (בית שלישי), מצפה המשורר להתגלות ה' עם שמחת הגאולה, והפיוט חותם בשילוב פסוקים על בניין ירושלים ושיבת עם ישראל לארצו (בית רביעי).