# data[].attributes.headline
נעם מלכה מור חגי יובל טל ונעה דזלדוב

# data[].attributes.subject
נעם מלכה מור חגי יובל טל ונעה דזלדוב

# data[].attributes.body
המבוא שלנו:

חברות אופנה בכל העולם מעבירות מזה שנים מסר שרזון נשי הוא אידיאל היופי. למרות קיומו של חוק עדכני בנושא, הן מעודדות רזון בדרכים שונות, למשל, בובות ראווה בגזרה דקה בלבד, ריבוי במידות קטנות לעומת מחסור במידות גדולות ושימוש בדוגמניות רזות שמייצגות מבנה גוף ספציפי ולא ריאלי שאינו מאפיין את רוב אוכלוסיית הנשים. הפנמת המסר בתודעה של נשים ונערות מביאה לידי סיכון ופגיעה בבריאות ובנפש כיוון שגורמת להפרעות אכילה ומחלות קשות בעקבות ניסיונות לרדת במשקל ולהגיע למטרה להיות בעלת מבנה גוף של יופי אידיאלי ובכך פוגעת בזכות לחיים ביטחון ושלמות הגוף. הרעיון שיופי תלוי בגזרת גוף דקה גורם אצל רבות לדימוי עצמי נמוך ופוגע בזכות לכבוד של נשים ונערות. משרדי הממשלה השונים, ביניהם החינוך, התרבות, הבריאות והתקשורת לא פועלים יחד על מנת להילחם בתופעה בצורה יעילה.

לפיכך, נשים ונערות לא צריכות להרגיש לא מקובלות וחריגות בחברה בגלל מבנה גופן, החברה צריכה לקבל כל אדם באשר הוא ולא לפרסם רק מבנה גוף אחד.
בחרנו בנושא זה משום שאנחנו כנערות מתבגרות מושפעות תמידית מבעיה זו, דבר שנוגע בחיינו באופן אישי ביום יום.
אנחנו נחשפות באופן גורף לאידיאל היופי ברשתות החברתיות, או כשאנו קונות בקניון אנחנו נחשפות לכך, בין אם זה ברשתות אופנה של בגדים שמייצרות one size שמתאים רק לבנות במבנה גוף רזה במיוחד, או אם זה בובות ראווה המציגות מבנה גוף דק ״מושלם״ שרוב הנשים והנערות לא מגיעות אליו, וכיצד הבגד אמור ״לשבת״ על הגוף בצורה האידיאלית.
מבנה גוף זה דבר אינדיבדואלי בין אם זה מותניים רחבות או חזה גדול. מעבר לכך, החברה מציגה רק מבנה גוף אחד ״אידיאלי״ שלא אפשרי לכל הבנות, ואין ביטוי לשאר מבני הגוף וכך הם נחשבים לפסולים. כמו החוסר במידות גדולות לעומת מידות קטנות.
בנוסף, זה גורם לבעיות דימוי עצמי וחוסר ביטחון לנערות מתבגרות רבות אשר מושפעות מהסביבה ושואפות למבנה הגוף אשר יגרום להן להרגיש כחלק מהיופי האידיאלי. ואפילו להפרעות אכילה אשר עלולות לסכן את חייהן.
כנערות מתבגרות, אנחנו רוצות להרגיש בנוח עם הגוף שלנו גם אם הוא לא ״כפי שצריך להיות״, לא אמור להיות מבנה גוף אחד שהוא אידיאלי שאליו צריך לשאוף, אלא שכל מבני הגוף רחבים או צרים, מלאים או רזים, יהיו מקובלים בחברה ולא ייחשבו כחריגים.

# data[].attributes.headline
מגישים : יובל בלק , רועי שמש , ינאי הראל , ורון נובוגרוצקי במאה ה-20 התרחש ברחבי העולם תהליך של איסור חוקי על שימוש, סחר וייצור של מריחואנה  -  סם פסיכואקטיבי המופק מחלקים של צמח הקנאביס וצריכתו מתבצעת בדרכים של אידוי, עישון , שאיפה ואכיל. כיום במדינת ישראל כ- 27% מאזרחי המדינה מוצהרים כצורכי מריחואנה למטרות פנאי,דבר האסור  במדינת ישראל לחלוטין על פי החוק. החוק בישראל גורם לכך שרבע מאזרחי המדינה ת אנשים נורמטיביים לכל הדעות נחשבים לעבריינים .האיסור על שימוש וסחר במריחואנה פוגע זכויות רבות, עצם העובדה שצריכת מריחואנה אינה חוקית פוגעת בזכותו של האזרח לחירותו, שכן הזכות לחירות הינה אחת מזכויות האדם הבסיסיות ביותר .בנוסף, חלק מזכות החירות היא חופש העיסוק האומר שזכותו של כל אדם לעסוק בכל מקצוע שהוא בוחר בו, זכות זאת נפגעת מכיוון שנפגעת זכותו לסחור בקאנביס. בנוסף נפגעת גם הזכות לקניין, משום שחל איסור על אדם להחזיק בקאנביס  אחרת יוחרם לו הסם - הקאנביס .בעיה זו יוצרת דילמה ערכית , האם לאפשר לאזרחים לצרוך מריחואנה באופן חוקי ? מצד אחד , המריחואנה היא סם מרפא המוגדר כסם קל ולא ממכר. אחוז ניכר מאזרחי המדינה צורך אותו והפיכתו לחוקית יוריד באופן דרסטי את אחוז העבריינים במדינת ישראל.מצד שני , בכל זאת מדובר בסם משנה תודעה, היכול לגרום לצורכים בו לעבור לסמים קשים יותר המסוכנים לבריאות. ובמקרה זה יכולה להיפגע הזכות לחיים וביטחון שכן המדינה אחראית לשמור על חייהם ובריאותיהם של אזרחי המדינה.הפתרון: הפיכת השימוש במריחואנה לחוקית בהשגחת המדינה והגברת האכיפה לסמים יותר קשים.כך זה יגרום גם לאזרחים מרוצים. מכירת מריחואנה תתבצע על ידי המדינה, משמע כספי המריחואנה ייכנסו לכיס המדיני ותהיה אפשרות להקלה במיסים. זה יגרום לכלכלת ישראל לפרוח. בנוסף, אם המריחואנה תהיה נגישה יותר, זה יפתור את הבעיה שנגמרת כאשר צורכיה מחפשים מענה זול יותר ופונים לסמים קשים יותר אשר מסכנים את הבריאות.חשוב לעשות את התהליך באופן הדרגתי כך שלא יווצר עומס רב מדי על המדינה ושאזרחי המדינה לא יגזימו בשימושם. בנוסף, אנו חושבים שצריך לקיים סדנאות חינוך והסברה בנושא, זאת על מנת להרחיב את הידע של הציבור בנושא, על מנת שלא יפחד מהצמח התמים הזה ועל מנת שידע כיצד לפעול ברגעים קריטיים.מדוע בחרנו בנושא זה ?אנו חיים בעולם מודרני בו יש מלא חידושים. בעבר צורכי המריחואנה נחשבו כ"סטלנים" ולא מוצלחים.כיום העולם השתנה , צורכי המריחואנה מתפרסים על כל סוגי האנשים, מהעובד הרגיל עד למנכלי חברה בכירה.אנו חושבים שהפיכת צריכת המריחואה לחוקית ומבוקרת על ידי המדינה תגרום לצורכי הקנאביס לצרוך סם איכותי ולא מהרחוב, ויממש את פלאי הסם.

# data[].attributes.subject
מגישים : יובל בלק , רועי שמש , ינאי הראל , ורון נובוגרוצקי במאה ה-20 התרחש ברחבי העולם תהליך של איסור חוקי על שימוש, סחר וייצור של מריחואנה  -  סם פסיכואקטיבי המופק מחלקים של צמח הקנאביס וצריכתו מתבצעת בדרכים של אידוי, עישון , שאיפה ואכיל. כיום במדינת ישראל כ- 27% מאזרחי המדינה מוצהרים כצורכי מריחואנה למטרות פנאי,דבר האסור  במדינת ישראל לחלוטין על פי החוק. החוק בישראל גורם לכך שרבע מאזרחי המדינה ת אנשים נורמטיביים לכל הדעות נחשבים לעבריינים .האיסור על שימוש וסחר במריחואנה פוגע זכויות רבות, עצם העובדה שצריכת מריחואנה אינה חוקית פוגעת בזכותו של האזרח לחירותו, שכן הזכות לחירות הינה אחת מזכויות האדם הבסיסיות ביותר .בנוסף, חלק מזכות החירות היא חופש העיסוק האומר שזכותו של כל אדם לעסוק בכל מקצוע שהוא בוחר בו, זכות זאת נפגעת מכיוון שנפגעת זכותו לסחור בקאנביס. בנוסף נפגעת גם הזכות לקניין, משום שחל איסור על אדם להחזיק בקאנביס  אחרת יוחרם לו הסם - הקאנביס .בעיה זו יוצרת דילמה ערכית , האם לאפשר לאזרחים לצרוך מריחואנה באופן חוקי ? מצד אחד , המריחואנה היא סם מרפא המוגדר כסם קל ולא ממכר. אחוז ניכר מאזרחי המדינה צורך אותו והפיכתו לחוקית יוריד באופן דרסטי את אחוז העבריינים במדינת ישראל.מצד שני , בכל זאת מדובר בסם משנה תודעה, היכול לגרום לצורכים בו לעבור לסמים קשים יותר המסוכנים לבריאות. ובמקרה זה יכולה להיפגע הזכות לחיים וביטחון שכן המדינה אחראית לשמור על חייהם ובריאותיהם של אזרחי המדינה.הפתרון: הפיכת השימוש במריחואנה לחוקית בהשגחת המדינה והגברת האכיפה לסמים יותר קשים.כך זה יגרום גם לאזרחים מרוצים. מכירת מריחואנה תתבצע על ידי המדינה, משמע כספי המריחואנה ייכנסו לכיס המדיני ותהיה אפשרות להקלה במיסים. זה יגרום לכלכלת ישראל לפרוח. בנוסף, אם המריחואנה תהיה נגישה יותר, זה יפתור את הבעיה שנגמרת כאשר צורכיה מחפשים מענה זול יותר ופונים לסמים קשים יותר אשר מסכנים את הבריאות.חשוב לעשות את התהליך באופן הדרגתי כך שלא יווצר עומס רב מדי על המדינה ושאזרחי המדינה לא יגזימו בשימושם. בנוסף, אנו חושבים שצריך לקיים סדנאות חינוך והסברה בנושא, זאת על מנת להרחיב את הידע של הציבור בנושא, על מנת שלא יפחד מהצמח התמים הזה ועל מנת שידע כיצד לפעול ברגעים קריטיים.מדוע בחרנו בנושא זה ?אנו חיים בעולם מודרני בו יש מלא חידושים. בעבר צורכי המריחואנה נחשבו כ"סטלנים" ולא מוצלחים.כיום העולם השתנה , צורכי המריחואנה מתפרסים על כל סוגי האנשים, מהעובד הרגיל עד למנכלי חברה בכירה.אנו חושבים שהפיכת צריכת המריחואה לחוקית ומבוקרת על ידי המדינה תגרום לצורכי הקנאביס לצרוך סם איכותי ולא מהרחוב, ויממש את פלאי הסם.

# data[].attributes.headline
עבודה באזרחות- נשים עגונות :יובל דר, נטע בוטון, דנה אנג'ל, גפן סומך ומאיה ברונשטייןפרק המבוא :הבעיה האזרחית שבחרנו לעסוק בה היא בעיית הנשים העגונות ומסורבות הגט. אישה עגונה היא אישה המעוניינת להתגרש מבעלה, אך בעלה אינו יכול או אינו רוצה לתת לה גט. אישה עגונה אינה יכולה להינשא לגבר אחר על פי דיני ההלכה עקב האיסור על קיום יחסים עם אשת איש שהסמכות בענייני נישואין וגירושין של זוגות יהודים בארץ נתונה בידי בתי הדין הרבניים.  ההלכה איננה מפרידה בין הסיבות השונות בגללן אין האישה יכולה לקבל גט מבעלה או למשך הזמן בו הייתה האישה עגונה. במידה ויוולד לאישה עגונה ילד מאדם שאינו בעלה, יוגדר ילד זה בתור ממזר, והוא יהיה פסול לנישואין בבגרותו. מצב עגינות יכול להיווצר רק אצל נשים.קיים פער בין החוקים שהיינו רוצות שיהיו בנושא בעיית הנשים העגונות, לבין החוקים שקיימים היום.  עפ"י סקר מטעם מרכז רקמן לקידום מעמד האישה שנערך בחודש יוני 2004 עולה כי קרוב ל 100,000 נשים בישראל היו נתונות (מאז קום המדינה) או עודן נתונות במצב של סרבנות גט. הבעיה הינה בעיה אזרחית קודם כל בגלל שהיא עודנה קיימת ,פוגעת בחלק מהאוכלוסייה ומשמשת מכשול בחייהן. קיים עיסוק רב בבעיה כיום, מאחר והיא פוגעת בזכויות הנשים. אנחנו כקבוצה המורכבת רק מבנות , נפגעות וחושבות שהבעיה הינה מהותית ויש לטפל בה . בעקבות הבעיה נפגעות מספר זכויות-  הזכויות לחירות (בחירת בן זוג הבאת ילדים), הזכות לכבוד והזכות לחופש מדת. הזכויות נגזרות מן הנשים הינן זכויות בסיסיות שמשפיעות על חייהן ועל היכולת שלהן להביע את עצמן ואת רצונן. הפתרון העולה מן הבעיה הינו חוק שיעקוף את הרבנות ועל פיו אישה תוכל לעשות כרצונה בנוגע לחיי הנישואין שלה ולחייה הפרטיים , בלי שגורמים יתערבו ויחליטו מה עדיף בשבילה , ובלי שילדה יחשב כממזר.במהלך העבודה הבנו שהפתרון הינו הכרחי ,והבעיה מפריעה ופוגעת בנו כחלק מאוכלוסייה זו. ערכנו דיון ובו הבנו שכל אחת יכולה להגיע למצב כזה וכחלק ממדינה דמוקרטית הפתרון צריך להגיע מן העם, העם צריך להיות מספיק חזק בשביל לעקוף את הרבנות שפוגעת באופן מובהק בחלק גדול מהאוכלוסיה.העבודה העשירה אותנו בידע ולמדנו רבות על הנושא אותו חלקנו לא הכרנו קודם ,גילינו שהבעיה אקטואלית וראוי שיועבר לתלמידים בבית הספר שהם דור העתיד ויכולים להוביל שינוי.

# data[].attributes.subject
עבודה באזרחות- נשים עגונות :יובל דר, נטע בוטון, דנה אנג'ל, גפן סומך ומאיה ברונשטייןפרק המבוא :הבעיה האזרחית שבחרנו לעסוק בה היא בעיית הנשים העגונות ומסורבות הגט. אישה עגונה היא אישה המעוניינת להתגרש מבעלה, אך בעלה אינו יכול או אינו רוצה לתת לה גט. אישה עגונה אינה יכולה להינשא לגבר אחר על פי דיני ההלכה עקב האיסור על קיום יחסים עם אשת איש שהסמכות בענייני נישואין וגירושין של זוגות יהודים בארץ נתונה בידי בתי הדין הרבניים.  ההלכה איננה מפרידה בין הסיבות השונות בגללן אין האישה יכולה לקבל גט מבעלה או למשך הזמן בו הייתה האישה עגונה. במידה ויוולד לאישה עגונה ילד מאדם שאינו בעלה, יוגדר ילד זה בתור ממזר, והוא יהיה פסול לנישואין בבגרותו. מצב עגינות יכול להיווצר רק אצל נשים.קיים פער בין החוקים שהיינו רוצות שיהיו בנושא בעיית הנשים העגונות, לבין החוקים שקיימים היום.  עפ"י סקר מטעם מרכז רקמן לקידום מעמד האישה שנערך בחודש יוני 2004 עולה כי קרוב ל 100,000 נשים בישראל היו נתונות (מאז קום המדינה) או עודן נתונות במצב של סרבנות גט. הבעיה הינה בעיה אזרחית קודם כל בגלל שהיא עודנה קיימת ,פוגעת בחלק מהאוכלוסייה ומשמשת מכשול בחייהן. קיים עיסוק רב בבעיה כיום, מאחר והיא פוגעת בזכויות הנשים. אנחנו כקבוצה המורכבת רק מבנות , נפגעות וחושבות שהבעיה הינה מהותית ויש לטפל בה . בעקבות הבעיה נפגעות מספר זכויות-  הזכויות לחירות (בחירת בן זוג הבאת ילדים), הזכות לכבוד והזכות לחופש מדת. הזכויות נגזרות מן הנשים הינן זכויות בסיסיות שמשפיעות על חייהן ועל היכולת שלהן להביע את עצמן ואת רצונן. הפתרון העולה מן הבעיה הינו חוק שיעקוף את הרבנות ועל פיו אישה תוכל לעשות כרצונה בנוגע לחיי הנישואין שלה ולחייה הפרטיים , בלי שגורמים יתערבו ויחליטו מה עדיף בשבילה , ובלי שילדה יחשב כממזר.במהלך העבודה הבנו שהפתרון הינו הכרחי ,והבעיה מפריעה ופוגעת בנו כחלק מאוכלוסייה זו. ערכנו דיון ובו הבנו שכל אחת יכולה להגיע למצב כזה וכחלק ממדינה דמוקרטית הפתרון צריך להגיע מן העם, העם צריך להיות מספיק חזק בשביל לעקוף את הרבנות שפוגעת באופן מובהק בחלק גדול מהאוכלוסיה.העבודה העשירה אותנו בידע ולמדנו רבות על הנושא אותו חלקנו לא הכרנו קודם ,גילינו שהבעיה אקטואלית וראוי שיועבר לתלמידים בבית הספר שהם דור העתיד ויכולים להוביל שינוי.

# data[].attributes.headline
המבוא של מאיה ברונשטיין, דנה אנג'ל, נטע בוטון, גפן סומך ויובל דר

# data[].attributes.subject
המבוא של מאיה ברונשטיין, דנה אנג'ל, נטע בוטון, גפן סומך ויובל דר

# data[].attributes.headline
המבוא של אדר איילי ואיילת

# data[].attributes.subject
המבוא של אדר איילי ואיילת

# data[].attributes.body
תחבורה ציבורית נחוצה בשבת, קהילות רבות נפגעות מחוסר זה, בהם אלו שאינם בעלי אמצעים לבעלות על מכונית, תושבי הפריפריה, וילדים/קשישים שאינם מסוגלים להניע את עצמם, להם תחבורה ציבורית הכרחית כדי לנוע, וכיום הם משותקים לביתם במהלך השבת.

למרות זאת, בישראל רוב התחבורה הציבורית אינה פעילה בשבת, ותופעה זו הייתה לבעיה אזרחית מאז ומתמיד, ופגעה בחופש התנועה של אזרחי ישראל.
כך מתקיים חוסר שוויון בין הקהילה החילונית לבין הקהילה הדתית.
תחבורה ציבורית בשבת אינה לא חוקית, אך הסיבה שאינה קיימת היא שרשויות העירייה והתחבורה נמנעות מהפעלת התחבורה כדי להימנע מפגיעה בקהילה הדתית ובחופש הדת שלה (האפשרות להאמין במשהו ולחיות ולפעול לפיו).
התחבורה הציבורית אינה חייבת להתקיים במתכונת מלאה במהלך השבת, אלא תצומצם למתכונת מוגבלת המפצה על ההכרחי. ולא תעבור דרך בני ברק לדוגמה. כך שרק הקהילות שלא נפגעות מקיום תחבורה ציבורית בשבת ישתמשו בה, ולא תקיים כפיה הפוכה שבה התחבורה הציבורית תעבור דרך שכונות שלמות שאינן מעוניינות בכך.
בחרנו בבעיה אזרחית זו, מכיוון שהיא נוגעת גם אלינו ומפריעה לנו. בתור אזרחיות צעירות במדינת ישראל, רוב הזמן אנו מסתמכות על תחבורה ציבורית על מנת להגיע לערים אחרות ולמקומות בילוי.
בגלל בעיה זו, אין ביכולתנו לעשות זאת ולהתנייד במהלך השבת והחגים, ימי החופש היחידים שלנו במהלך השנה.