# data[].attributes.body
web Ajuntament

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'Ajuntament de Sant Quirze de Besora, juntament amb l'ajuntament de Montesquiu, fa seva la reivindicació d'aquesta jornada i, amb motiu d'aquesta efemèride, com cada any, s'han organitzat activitats de caire divers per conscienciar sobre aquesta problemàtica amb un cap de setmana de les dones. Consulteu el programa adjunt a la notícia per conèixer totes les activitats organitzades.

El 8 de març té origen en diversos fets puntuals: la vaga de les obreres tèxtils nord-americanes del 1857 i l'incendi de la fàbrica Cotton o el de la Triangle Shirtwaist Company, de Nova York, el dia 25 de març de 1911, on van morir unes 149 persones, la majoria dones, moltes d'elles immigrants i molt pobres que treballaven en condicions penoses. Les grans mobilitzacions que se'n van derivar són a l'origen del Dia Internacional de les Dones.

# data[].attributes.attachment_link.title
Sant Quirze de Besora commemora el Dia Internacional de la Dona Treballadora

# data[].attributes.attachment_link.description
El Dia Internacional de les Dones o Dia de la Dona Treballadora se celebra el 8 de març de cada any i està reconegut per l'Organització de les Nacions Unides, com data en què es denuncia el sexisme i la desigualtat de drets i oportunitats entre homes i dones.

# data[].attributes.body
Miquel Martí i Pol
ITINERARI POÈTIC RODA DE TER.18.02.2020.

# data[].attributes.attachment_link.description
Miquel Martí i Pol (Roda de Ter, Osona, 1929-2003). Considerat el poeta del poble és un dels autors en llengua catalana més populars i llegits. El poema de L'Elionor reflecteix la vida de les noies destinades a anar a la fàbrica.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apropar-nos a històries on les dones siguin les protagonistes i fomentin el valor de les tasques de cura, la visió femenina o la superació dels estereotips sexistes i dur a terme activitats relacionades amb aquestes històries.

Fons infantil no sexista. En el web de l'Institut Català de les Dones, hi trobareu un fons documental no sexista amb molts llibres i altres documents per a infants.

Perspectiva de gènere i coeducació: lectures infantils i juvenils per treballar dins i fora l'aula. En el web de Rosa Sensat, hi trobareu aquesta selecció de llibres per impulsar la coeducació i els debat a les aules, per a infants i joves.

Audiollibres amb lectura fàcil. En el web de Lectura fàcil, hi ha la selecció de títols de la col·lecció Aktual, d'edicions La Mar de Fàcil, en versió per escoltar, per a joves i adults, amb el suport del Departament de Cultura. Es tracta de llibres gratuïts.

Analitzar la mirada de les dones mitjançant el cinema i els documentals com a camí per trobar nous referents, fomentar la visió de gènere i valorar les vivències de les dones.

Filmoteca de Catalunya. La Filmoteca disposa de dossiers didàctics que ofereixen orientació al professorat per treballar a l'aula diverses pel·lícules, com per exemple: La bicicleta verde, Persépolis, Mustang

El Cine, el mundo y los Derechos Humanos - Instituto Promoción Estudios Sociales (Gobierno de Navarra). A la pàgina web d'aquest projecte podeu trobar guies i unitats didàctiques enfocades a treballar diferents valors i drets humans. Tracten sobre la igualtat de gènere i els drets de les dones i nenes les següents pel·lícules: Buda explotó por vergüenza, Las mujeres de verdad tienen curvas, El domingo si Dios quiere, Sheroes.

Pensar amb el cinema. El Grup IREF ens proporciona moltes guies didàctiques per a pel·lícules en l'apartat Claqueta cinema, distribuïdes per etapes educatives. També ressaltem els cicles de dones científiques, dones filòsofes i dones lluitadores.

Contruïm mirades. En el web de Drac Màgic, s'ofereixen sessions cinematogràfiques, visionat i debat al voltant de pel·lícules, programes, adaptats a cada edat.

Associació Candela. Aquesta associació disposa a la seva pàgina web de vídeos, curts i pel·lícules classificades per temàtiques, sobre estereotips de gènere a la infantesa, models de feminitat i masculinitat, sobre coeducació, corresponsabilitat i tasques de cura, sexisme als mitjans de comunicació d'interès per a tota la comunitat educativa.

En la Guia de lectura sobre la història de les dones i feminismes, de l'Institut Català de les Dones, hi trobareu diferents recursos, entre els quals us recomanem Feminismo para principiantes, de Nuria Varela, amb versió il·lustrada per Antonia Santolaya, de 2018, molt accessible per a tots els públics.

En el Recull temàtic. 8 de març; drets de les dones, de l'Institut Català de les Dones, hi trobareu recursos, entre els quals destaquem Quaderns de l'Institut 13, amb textos breus i poesies per treballar a l'aula. I també, el llibre Estimada Ijeawele: Manifest feminista en quinze consell s, de Chimamanda Ngozi Adichie, en què s'exploren temes diversos que conflueixen en la necessitat d'educar d'una manera diferent per tal d'aconseguir que les nenes i els nens visquin en una societat lliure i igualitària.

# data[].attributes.attachment_link.description
Apropar-nos a històries on les dones siguin les protagonistes i fomentin el valor de les tasques de cura, la visió femenina o la superació dels estereotips sexistes i dur a terme activitats relacionades amb aquestes històries. Fons infantil no sexista.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.description
Accedeix a " Educació en valors socials i cívics"

# data[].attributes.body
La noia que volia volar
Lectura i comprensió lectora.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mari Pepa Colomer, la primera dona a obtenir el títol oficial de la Direcció General d'Aeronàutica Civil espanyola

L'Encarnació estava convençuda que quan la seva filla sortia de casa cada matí se n'anava a estudiar a l'Institut de Cultura que dirigia la Francesca Bonnemaison. Però la Mari Pepa no anava pas al carrer Més Baix de Sant Pere: amb el cor bategant d'excitació es dirigia al Prat.

Diuen que quan tenia set anys va provar de saltar d'un segon pis amb un paraigua obert. Aquell dia es va trencar les dues cames, però la il·lusió de volar va quedar intacta. I deu anys més tard, quan uns amics la van dur a fer una volta en una avioneta, la Mari Pepa es va proposar convèncer com fos el seu pare que la deixés convertir-se en pilot.

D'amagat de la mare
No era una petició senzilla: aprendre a volar era enormement car, la seva mare no ho aprovaria, i a més, i sobretot, no ho havia fet mai abans cap dona catalana. Per sort, els diners no eren problema: el seu pare provenia de la burgesia tèxtil de Sabadell i tenia fortuna. El fet que fos noia tampoc no era cap entrebanc insalvable: en Josep Colomer era un home obert de mires, que es relacionava amb artistes com Picasso i Dalí. A la mare, de moment, li ho amagarien.

Aplicada, i amb una il·lusió desbordant, va complir les hores d'entrenament reglamentàries a l'aeròdrom Canudas i el 19 de gener del 1931 va aprovar l'examen sense cap problema. Amb només disset anys era la primera dona a obtenir el títol oficial de la Direcció General d'Aeronàutica Civil espanyola. La seva mare ho va saber quan la va veure fotografiada a la portada de La Vanguardia.

Instructora de vol
Des de llavors, la jove pilot -que es va convertir en una celebritat- va fer de tot: portar mercaderies, fer vols de passeig, repartir propaganda per les platges, fer classes... fins que va esclatar la guerra i la van mobilitzar. Tot i que no era una persona polititzada, va fer tota mena de tasques de suport a la República (transportar ferits, formar pilots i finalment ajudar persones a sortir del país), i per això es va guanyar l'odi explícit de Queipo de Llano. Amb la desfeta es va exiliar a Anglaterra amb el seu futur marit, Josep Carreras, que havia trobat feina com a pilot del Ministeri de la Guerra de Churchill. Ella va morir el 2004 a Surrey sense haver volat més. S

# data[].attributes.attachment_link.title
Mari Pepa Colomer, la noia que volia volar

# data[].attributes.attachment_link.description
L'Encarnació estava con­vençuda que quan la seva filla sortia de casa cada matí se n'anava a estudiar a l'Institut de Cul­tura que dirigia la Francesca Bonnemaison. Però la Mari Pepa no anava pas al car­rer Més Baix de Sant Pere: amb el cor bategant d'ex­citació es dirigia al Prat.

# data[].attributes.body
Cerca d'informació: la lectura com a font d'informació.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En els primers anys de l'aviació, ser pilot era una ocupació perillosa. Molts morien a causa de la fragilitat de les seves màquines, i sovint eren vistos com persones de valerosa inconsciència. Les dones van començar a volar molt poc després que els homes, i ben aviat van contribuir al desenvolupament de l'aviació, posant al límit la resistència humana i mecànica.

# data[].attributes.attachment_link.description
En els primers anys de l'aviació, ser pilot era una ocupació perillosa. Molts morien a causa de la fragilitat de les seves màquines, i sovint eren vistos com persones de valerosa inconsciència. Les dones van començar a volar molt poc després que els homes, i ben aviat van contribuir al desenvolupament de l'aviació, posant al límit la resistència humana i mecànica.

# data[].attributes.body
Un personatge del Castell de Montesquiu. Recordes l'audiovisual? SORTIDA 1r TRIMESTRE.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dones

1 En casar-se amb Ramon Borrell I gestiona dominis i participa en les activitats de govern

Sepulcre d'Ermessenda de Carcassona Morei / Wikimedia Commons

Ermessenda va néixer cap al 975, potser a Carcassona, i va morir l'1 de març del 1058 a Sant Quirze de Besora. Va tenir una vida extraordinàriament llarga per a la seva època. Filla de Roger I de Carcassona i d'Adelaida de Melgueil, quan tenia uns 17 anys la van casar amb el jove Ramon Borrell, comte de Barcelona, Girona i Osona, i va anar a viure amb ell al Palau Comtal de Barcelona, que llavors era una ciutat petita que encara conservava les muralles romanes.

En esposar-se va rebre de Ramon Borrell drets i privilegis, que va exercir amb gran habilitat. La llei visigòtica manava que, en casar-se, el comte donés la desena part de les seves pertinences a la muller; eren els anomenats 'esponsalicis', independents del dot. Normalment, les dones no gestionaven aquestes propietats pel seu compte, sinó que havien de demanar permís al marit per a fer qualsevol moviment. Però aquest no va ser el cas d'Ermessenda, que es va fer la senyora del comtat d'Osona-Manresa, del bisbat de Vic i de propietats disperses del comtat de Barcelona. I a més d'administrar-ne la seva part, va participar amb el seu marit en totes les activitats de govern. Fins i tot a vegades el va substituir, com quan va presidir un tribunal de justícia el mític any 1000. I sobretot va estar molt a prop de les decisions de política interna i del que tenia a veure amb els sarraïns, que encara ocupaven prop de la meitat del que avui és el Principat.

Els fills: Berenguer Ramon I i Borrell Ramon
Ermessenda va acompanyar el seu marit i les tropes en algunes incursions armades a Al-Andalus. I entre campanya i campanya, assemblea i consell, Ermessenda va tenir temps de portar al món, almenys, dos fills: Berenguer Ramon I i Borrell Ramon -mort prematurament. També es diu que hi va haver una noia, Estefania, però està poc documentada.

El 1010 els catalans van fer una gran expedició a Còrdova, capital del califat. Eren deu mil homes, comandats pels comtes de Barcelona, Urgell i Besalú i estaven acompanyats pels bisbes de Barcelona, Girona i Vic. L'èxit fou tan gran, malgrat les tres mil baixes (inclòs el comte d'Urgell, Ermengol I), que Borrell va tornar cobert d'or. I el va 'invertir' com se solia fer en aquells temps: finançant més expedicions. I, de passada, 'comprant' un bon partit perquè s'hi casés el fill gran, Berenguer Ramon I; l'escollida va ser Sança de Castella. Després d'haver-ho deixat tot tan ben lligat -o això era el que es pensava-, el comte Ramon Borrell va morir el dia 8 de setembre del 1017 a Barcelona.

2 Comtessa regent a la mort de Ramon Borrell

Ramon Borrell (rotlle genealògic del monestir de Poblet)

En morir Ramon Borrell, totes les mirades es van posar sobre l'hereu, Berenguer Ramon, dit 'el Corbat'. I van ser uns ulls un pèl condescendents. Perquè se'l considerava una mica dèbil de caràcter; fins i tot son pare havia establert que governés amb el suport d'algú. Aquest algú seria Ermessenda, que faria de tutora de Berenguer Ramon I fins que aquest arribés a la majoria d'edat, el 1022 o 1023.

Una regència difícil
La regència d'Ermessenda no va ser precisament fàcil. La tensió entre els comtes catalans, cada cop més forts (Ramon Borrell va ser el primer a encunyar moneda pròpia), i la noblesa feia sorgir conflictes de tant en tant. També continuava obert permanentment el front amb els musulmans. Fins i tot va considerar necessari contractar els serveis del normand Roger de Toëny perquè plantés cara a Mugahid, rei de Dénia i Balears, que feia accions de pirateria constants.

Per a prendre totes aquestes decisions, Ermessenda es va saber voltar d'una colla eficient, composta per eclesiàstics i prohoms prudents i ben situats. Va crear el càrrec del senescal (una mena de primer ministre), i va nomenar Amat Elderic d'Orís. També tenia com a consellers el bisbe Oliba de Vic i el bisbe de Girona, Pere de Carcassona, que era el seu germà. En aquella època, eren els governants qui designaven els càrrecs eclesiàstics, i després els religiosos els ratificaven, de manera que entre la noblesa i l'Església la dependència era mútua.

3 Lluites de poder amb el fill gran, Berenguer Ramon I

Monument a l'abat Oliba a Vic Wikimedia Commons

A més dels problemes externs, la família no rutllava. Berenguer Ramon I duia malament això que la mare pretengués tenir un paper polític tan potent, i no volgués dur una vida de vídua reposada. Ell, cap al 1021 es va casar amb Sança de Castella, tal com havia acordat el seu pare, però com podia donar els esponsalicis a la seva dona si hi havia una comtessa-mare que no estava disposada a renunciar als seus drets? Així, les relacions entre Ermessenda i Berenguer Ramon I van ser molt difícils fins el 1023, quan van arribar a un acord gràcies a la mediació del bisbe Oliba; d'alguna manera van decidir reconèixer i respectar el poder de cadascú: Ermessenda va empenyorar al fill els seus castells de Barcelona i Osona, i es va concentrar en el govern de Girona. Al cap de tres o quatre anys d'equilibri, Sança va morir, i el Corbat va prendre una nova esposa: Guisla de Lluçà.

La mort inesperada de Berenguer Ramon I
Ermessenda podia estar tranquil·la. Havia rebut juraments de fidelitat als seus territoris i semblava que s'havien acabat les disputes internes. Però llavors, el 1035, Berenguer Ramon va morir inesperadament, i tot es va tornar a destarotar. El seu testament repartia els títols i els béns entre tres dels seus fills homes: el futur comte Ramon Berenguer I, Sanç i Guillem. Podria haver esclatat un conflicte entre la nova generació, però no va ser així, perquè Sanç va cedir els béns al seu germà gran en fer-se monjo, i Guillem també els hi va donar a canvi d'un alou a Santpedor.

Això, doncs, no va ser un problema. Però sí que ho va ser el nou repartiment de poders. Perquè Ramon Berenguer era menor quan va morir el seu pare. La seva madrastra, Guisla de Lluçà, va quedar descartada com a regent perquè la van tornar a casar, aquest cop amb Udalard II, vescomte de Barcelona. De manera que qui va governar els comtats de Barcelona, Osona-Manresa i Girona va ser... és clar, Ermessenda. La història es repetia.

4 Ermessenda es disputa el poder amb el nét, Ramon Berenguer I

Ramon Berenguer I

També es van repetir les tensions. Perquè quan el 1039 Ramon Berenguer I es va casar amb Elisabet al monestir de Sant Cugat, cosa que el convertia ja en major d'edat, es va adonar de seguida que la seva àvia no tenia cap pressa en cedir els seus antics privilegis. Els esponsalicis de la jove comtessa perillaven. I a Ramon Berenguer, àvid de governar, Ermessenda se li va fer molt incòmoda. La guerra va esclatar de seguida. Els nobles es van dividir en bàndols, i cada contendent lluitava per a aconseguir el màxim de fidelitats. Ramon Berenguer I i Elisabet van fer el que van poder per minar el feu d'Ermessenda, Girona, on rebia el suport del seu germà, el bisbe Pere. L'escalada d'hostilitats va quedar suspesa el 1043, gràcies un altre cop a les bones arts de l'omnipresent abat Oliba; la vella dama va jurar fidelitat al nét i va poder continuar en una bona posició a Girona.

Ramon Berenguer I s'enamora bojament d'Almodis de la Marca
Però la pau va ser curta. El 1050 Elisabet va morir, i la va substituir Blanca, de la casa d'Empúries, una esposa que també va durar poc, perquè el marit la va repudiar a les acaballes del 1053. L'argument oficial va ser la consanguinitat de la parella, però la raó evident era que Ramon Berenguer s'havia enamorat bojament d'una altra dona: Almodis de la Marca. Una dona ja casada (amb Ponç III de Tolosa) i que estava tant o més decidida que ella a ser una comtessa amb totes les conseqüències, començant per prendre el control de tots els territoris que li pertocaven per matrimoni.

La jerarquia eclesiàstica, en un primer moment, va fer els ulls grossos davant d'aquesta situació tan irregular. Però després, quan Blanca es va presentar al papa amb el suport a l'ombra d'Ermessenda, van tancar files al voltant de la poderosa germana del bisbe de Girona i van excomunicar Ramon Berenguer i Almodis (1056).

5 Jurament de fidelitat al nét i retir a Sant Quirze de Besora

Sepulcres de Ramon Berenguer I i d'Almodis de la Marca a la catedral de Barcelona Didier Descouens / Wikimedia Commons

Tot i l'excomunicació de Ramon Berenguer I i Almodis de la Marca, la parella pecadora no es va arronsar, i ella va rebre de mans del marit els seus esponsalicis: pràcticament els mateixos dominis que Ermessenda defensava amb dents i ungles des de feia 35 anys. I, no contents amb això, els joves comtes van aconseguir comprar els bisbes i decantar-los cap a ells.

L'abat Oliba i el bibe Pere de Carcassona, que sempre havien fet costat a la vella comtessa, ja eren morts. Ermessenda, una dona amb provada visió política i estratègica, va saber veure que perdia influència i, en lloc de rendir-se, el 1057 va vendre tots els seus drets per mil unces d'or, abans de jurar fidelitat i respecte al nét i la seva dona. Fet això, es va retirar a Sant Quirze de Besora (Osona), on va morir -segurament ben satisfeta- l'1 de març de l'any següent.

Quiz

SUBSCRIU-T'HI​

# data[].attributes.attachment_link.description
Dones 1 En casar-se amb Ramon Borrell I gestiona dominis i participa en les activitats de govern Ermessenda va néixer cap al 975, potser a Carcassona, i va morir l'1 de març del 1058 a Sant Quirze de Besora. Va tenir una vida extraordinàriament llarga per a la seva època.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nous audiollibres en Lectura Fàcil | Alf

# data[].attributes.attachment_link.description
Ampliem el catàleg d'audiollibres en Lectura Fàcil amb una selecció de títols per a joves i adults. ​Us animem a escoltar-los!

# data[].attributes.attachment_link.title
Biblioteques Especialitzades de la Generalitat /ICDones

# data[].attributes.attachment_link.description
Inici cerca clàssica | Inici cerca simple | Ajuda | Contacte| Català |Castellano |English

# data[].attributes.body
RECURSOS

# data[].attributes.attachment_link.title
Materials per treballar el dia de la dona - Servei Educatiu del Baix Empordà

# data[].attributes.body
Fundesplai

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El 8 de març és el Dia Internacional de les Dones o el Dia de la Dona Treballadora.

És un dia en què les entitats, escoles i institucions podem aprofitar per sensibilitzar sobre les desigualtats de gènere a la nostra societat i les actituds masclistes.

Concretament, a les escoles i els esplais tenim el deure d' educar els infants en la coeducació i la igualtat d'oportunitats entre dones i homes. Per tant, durant tot l'any, hauríem d'enfocar les nostres activitats educatives amb la perspectiva de la coeducació.

La coeducació respecta la diversitat i reconeix la individualitat dels nens i nenes independentment del seu sexe i contraresta l'educació sexista. A més a més, quan coeduquem, treballem per no perpetuar els estereotips i els costums sexistes de la nostra societat, de manera que les nenes i els nens se senten respectats i en igualtat d'oportunitats.

És per això que avui et proposem aquest recull de recursos i activitats pel Dia de la Dona i per continuar treballant durant tot el curs. Són activitats pensades per a diferents grups d'edat que t'ajudaran a abordar i a prevenir els estereotips de gènere, el sexisme i la violència de gènere, des de l'educació.

# data[].attributes.attachment_link.title
Recull d'activitats per la igualtat de gènere a l'escola i l'esplai - Fundesplai Món Escolar

# data[].attributes.attachment_link.description
El 8 de març és el Dia Internacional de les Dones o el Dia de la Dona Treballadora. És un dia en què les entitats, escoles i institucions podem aprofitar per sensibilitzar sobre les desigualtats de gènere a la nostra societat i les actituds masclistes.

# data[].attributes.body
blog amb recursos

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El dia internacional de la Dona està a un no res i no me'n podia estar de dedicar-li una ENTRADA!

El 8 de març és un dia important i reivindicatiu en el qual hem de recordar totes aquelles dones que han canviat la història i pensar en totes aquelles coses que encara cal millorar, per no dir evolucionar. Sí, encara hi ha molt per fer! Encara avui en dia hi ha dones discriminades i maltractades per ments retrògrades (per no dir alguna cosa més forta). I, com ja he dit en molts casos a altres entrades, aquesta educació per la tolerància i el respecte ha de començar des de ben petits. Per aquesta GRAN raó avui us porto alguns recursos per treballar el sexisme a l'aula d'infantil i trencar alguns estereotips en relació al sexe femení.

Al lio, doncs!!

ACTIVITATS

Segurament conegueu algunes d'aquestes activitats i d'altres us sonaran. He fet un petit recull i algunes modificacions de les quals considero més idònies per a treballar el sexisme a l'aula d'infantil. Com ja sabeu jo sempre les enfoco a infantil, per raons òbvies, la qual cosa no vol dir que no es puguin dur a terme a primària. N'estic segura que fent un parell de canvis i adaptacions seran igual d'útils que pel parvulari.

ELS OFICIS

Material: Imatges oficis, blu tack/cel·lo, pissarra.
Descripció de l'activitat:
Aquesta activitat pretén fer reflexionar als infants i trencar amb els estereotips creats en relació sexe-ofici. Els mitjans de comunicació, i la societat en general, han promogut una sèrie d'idees falses en relació a les habilitats de les dones per fer algunes feines etiquetades d'homes. Amb aquesta activitat pretenem trencar aquestes idees i fer prendre consciència als infants que el sexe de cadascú no ha de ser mai un impediment per a la realització de qualsevol activitat o feina.

En primer lloc, crearem una taula a la pissarra amb la paraula NENS a una banda i NENES a l'altra. Seguidament repartirem una targeta amb elements d'un ofici a cada infant i una mica de cel·lo/blu tack. Entre tots deduirem de quins oficis es tracta i un per un aniran sortint a col·locar-lo allà on creuen de la taula, és a dir, als nens o a les nenes (o al mig dels dos si algú vol). Depenent de l'edat podem demanar una petita explicació/justificació de la seva elecció.

A continuació, un cop tots els oficis estiguin classificats, podem fer una petita conversa de com han quedat repartits els oficis i què en pensen d'aquesta classificació. Plantejarem, també, preguntes com:

"Aleshores creieu que una nena no pot ser futbolista? O bombera? I un home no sap netejar?"

Per últim, ensenyarem les imatges i, algun vídeo, de dones futbolistes, bomberes, policies i homes cuiners i de la neteja. Explicarem qui són i com en són d'importants alguns/es d'ells/es i tornarem a llençar les preguntes anteriors: "què en penseu ara, les nenes poden ser futbolistes professionals? ". I els farem reflexionar sobre com situarien ara els oficis a la taula:

"Després de veure aquestes imatges i conèixer algunes d'aquestes importants persones, creieu que canviaríeu alguna cosa de la taula del principi?

Ha de sortir d'ells canviar la taula i pensar que tots dos sexes poden ser igual de vàlids fent cada ofici.

Per concloure amb l'activitat podem proposar fer un dibuix de com es veuen ells de grans i què els agradaria ser.

Pel que fa a les imatges he fet un petit recull evitant aquelles imatges sexistes. En podeu afegir i treure al gust.

DONES QUE HAN CANVIAT EL MÓN.

Material: Imatges dones revolucionàries amb les fites aconseguides.
Descripció de l'activitat:
Aquesta activitat consisteix a jugar a fer hipòtesis en relació a les imatges de les dones. Sense dir qui són i que van fer els preguntarem sobre el que pensen a veure la fotografia. Podem fer preguntes com:

"Quina creieu que era la seva professió?" (n'hi ha que es veu però d'altres no)

"Creieu que eren bones?"

"Creieu que va fer alguna cosa important?" "Què creieu que va fer?"

"Creieu que era important aquesta dona?"

Després de fer-ne algunes hipòtesis i especulacions girarem la imatge, en llegirem l'explicació i reflexionarem sobre el que havíem dit abans de saber qui era.

"Estàvem equivocats o anàvem bé?"

"Ara penseu que van ser importants les coses que van fer?"

"Ara podem fer aquestes coses per les quals elles van haver de lluitar?" (podem concretar en algunes fotos, com en córrer una marató)

A tall de conclusió podem parlar sobre què significa fer hipòtesis basant-nos en una primera impressió o imatge, és a dir sobre els prejudicis. Podem pensar en quantes d'aquestes fotos hem encertat, qui eren i el que van fer. Per últim, un cop sabent el que han fet aquestes dones per canviar el món podem plantejar la següent pregunta:

"Com podríem canviar nosaltres el món?" o "Què podríem fer per canviar aquelles coses que no ens agraden com els prejudicis?"

He fet una petita tria de dones importants i que han canviat el món. Vosaltres podeu fer la vostra segons el que més us interessi treballar o considereu més importants. Algunes de les heroïnes de la meva llista són aquestes:

Variant:
Podem plantejar-lo com un petit projecte i anar descobrint una dona cada dia. O inclús que en busquin ells alguna.

SALTAR A LA CORDA, UN JOC DE NENES?

Material: cordes de saltar i vídeos.
Descripció de l'activitat:
Aquesta activitat pretén trencar amb el fals mite del salt de corda com a joc de nenes. No hi ha cap joc/esport que només pugui fer un sexe.

Per començar podem fer una petita conversa per conèixer quina és la seva idea en relació al salt amb corda. Podem fer preguntes com:

"Quins/es nens/es de la classe saben saltar a la corda?"

"Us agrada aquest joc?" "Als que no heu dit que si, per què no us agrada?"

"Per què creieu que la majoria que han dit que els agrada són nenes?"

Amb aquestes, i d'altres, preguntes intentarem que els mateixos infants etiquetin el joc com un joc de nenes. A partir d'aquí els ensenyarem el següent vídeo d'uns saltadors que fan meravelles amb les cordes.

Posteriorment també els podem ensenyar altres trucs de grups saltadors de corda.

Tot seguit els preguntarem si encara pensen que és un joc de nenes i els proposarem fer una coreografia amb alguns d'aquests trucs com saltar amb dues cordes, saltar amb el cul, entrar i sortir, etc.

Per últim, també podem fer-ne un vídeo un cop estigui ben practicat penjar-lo a la web de l'escola amb la pertinent reflexió dels infants en relació al joc.

FET I ESTEREOTIP

Aquesta és una dinàmica per dur a terme durant tot l'any. Es tracta d'introduir el concepte de FET com allò real i constatable i d' ESTEREOTIP com una afirmació falsa basada en una part de la població i generalitzada a tothom.

D'aquesta manera, cada vegada que sentim una afirmació basada en estereotip la parlarem a classe i entre tots decidirem si és un fet o un estereotip.

Per exemple una afirmació com "totes les nenes porten faldilla" seria un estereotip i el podríem comprovar a l'aula mirant si TOTES les nenes de la classe en porten.

Aquesta activitat permetrà als infants adonar-se que estem envoltats d'afirmacions falses i estereotipades.

JOGUINES SEXISTES

Material: capses de joguines sexistes i capses de cartró llises.
Descripció de l'activitat:
La mestra portarà i presentarà als infants capses de joguines que consideri sexistes com per exemple la d'un vaixell pirata de Lego o la d'una cuineta. Amb elles llençarà preguntes com:

"Què us semblen aquestes capses?"

"Creieu que són reals les imatges que hi apareixen?"

"Les nenes no juguen a Lego?" "Els nens no juguen amb la cuineta?"

"Us agrada que us diguin a què podeu jugar i a què no?"

"Què en penseu dels colors de les joguines?"

Després de parlar-ne i veure que no són adients aquestes capses i que són basades en estereotips els proposarem crear-ne unes de noves més ajustades a la realitat. Aquesta part poden triar els infants com dur-la a terme. Jo us proposo dues opcions:

1. Fer-se fotos jugant amb la joguina tots i enganxar-les a la capsa.

2. Redissenyar la capsa amb retalls de revistes i pintures.

Aquesta activitat ha de servir per despertar l'esperit crític dels infants envers la societat que ens envolta i fer-los veure que canviar és possible si no caiem també nosaltres en estereotips sexistes.

CONTES

El conte no podia faltar en cap recull de recursos. Com ja sabeu en sóc una gran FAN i considero que poden ser una gran eina per a treballar qualsevol valor o temàtica.

A continuació us en faig un petit recull dels que jo faria servir per treballar el sexisme i trencar amb els rols arcaics de la dona.

ROSA CARAMEL

Rosa caramel és un conte meravellós que em va ensenyar una molt amiga meva i mestra aquest passat nadal. Des d'aleshores n'estic ben enamorada.

Narra la història d'una elefanta, la Guillermina, que viu en un ramat on ella es sent diferent. A la seva família totes les elefantes són roses i no poden fer coses d'elefants mascles. La Guillermina no n'està gens d'acord amb aquestes normes i no pensa quedar-se de braços plegats. Ella lluitarà per fer veure a les altres elefantes que un canvi és possible i que la igualtat entre elefants i elefantes no és cap utopia.

LES PRINCESES TAMBÉ ES TIREN PETS

Aquest conte trenca amb alguns estereotips associats a les nenes a través de la metàfora de les princeses i els pets.

Així doncs, "Les princeses també es tiren pets" narra la història de la Laura, una nena molt espavilada i amb certs dubtes. Un dia en tornar de l'escola li pregunta al seu pare si és cert el que li han dit, que les princeses es tiren pets. A partir d'aquesta inquietud el pare li ensenya el llibre dels secrets de les princeses amb el que desmuntarem algunes de les característiques associades a les princeses.

És el llibre perfecte per veure que les princeses no són fines i bledes sinó que es tiren pets, com tothom.

HI HA RES MÉS AVORRIT QUE ÉSSER UNA PRINCESA ROSA?

Aquest àlbum il·lustrat trenca amb la idea de les nenes/princeses roses. És a dir, defensa la idea que les nenes poden ser el que vulguin i no han de ser princeses roses només per ser del sexe femení.

Així doncs narra la història de la Carlota, una princesa rosa cansada de ser rosa i princesa i no poder fer el que realment vol. La Carlota no parava de preguntar-se perquè no hi havia princeses caçadores de dracs voladors. Ella era valenta i volia aventures. I així ho va fer...

És un llibre ideal per educar en la igualtat de gènere i reflexionar sobre els estereotips sexistes.

ELS COLORS

El conte "Los colores" explica com és la personalitat de cada color i com aquesta es veu afectada pels estereotips i connotacions que se li atribueixen. El problema ve a l'hora de descriure el Blau i el Rosa, dos colors oprimits als quals se'ls ha prohibit plorar i decidir, respectivament. Aquests colors no eren feliços. El blau no volia jugar a pilota ni el rosa a nines. Un dia van decidir escapar-se i intercanviar-se els jocs. Junts no tenien por a plorar ni a pensar i ser valents. Tot i allunyar-se de la resta, els incolors no els deixaven en pau i els seguien molestant.

Un dia, cansats de tot, van decidir escapar-se i barrejar-se per evitar que els trobessin formant així el color Lila. El Lila era un color lliure, que jugava a futbol i a nines, que plorava i era valent. En definitiva el Lila és el color dels valents que no s'amaguen i escullen ser lliures i orgullosos de les seves barreges.

És un bon conte per trencar amb les connotacions dels colors. Ni el rosa és de nenes ni el blau ha de ser de nens, cap color defineix una personalitat. Hem d'escollir com volem ser i no deixar que els altres triïn per nosaltres.

EL PRÍNCEP VENTAFOCS

Aquest conte capgira la versió original de la Ventafocs i la transforma en home. No tots els prínceps són forts i van a cavall ni totes les princeses són presumides i porten vestit.

Així doncs, narra la història d'un príncep esquifit i pollós que tenia 3 germans grans i peluts que se'n reien d'ell. En Ventafocs desitjava ser com els seus germans. De tant que ho desitjava va fer aparèixer una fada a la qual li va demanar ser gran i pelut. I així ho va fer i el va transformar en un gran goril·la. Ell estava encantat. Es veia com els seus germans.

Quan van sonar les 12 l'encanteri va deixar de funcionar i va tornar a ser prim i escanyolit. Li feia tanta vergonya que va córrer cap a casa tot perdent els pantalons pel camí. Una noia els va trobar i ja sabeu com acaba oi? Doncs sí, els va provar a tot el poble per trobar l'heroi que l'havia salvat d'aquell gran i pelut goril·la.

Aquest conte és una manera divertida de trencar amb els clàssics estereotipats i capgirar els rols de gènere. En "El príncep Ventafocs" no és la noia que espera a casa a ser conquistada ni és la que neteja i fa les feines de casa.

CORRE, MARIA, AFANYA'T

Aquesta és la trista història de la Maria, una senyora que només fa que netejar mentre el seu marit llegeix i fa el que més li agrada. La Maria ha de preparar la casa per l'arribada de l'hivern encarregant-se, injustament, de totes les feines ella sola.

Una història molt realista acompanyada d'un text i unes il·lustracions molt idònies. És un conte interessant per treballar el repartiment injust de tasques a casa i per reflexionar sobre quin ha de ser el rol de la dona a la llar.

Fins aquí el petit tast d'activitats i recursos per treballar el sexisme a infantil. L'educació en valors i en igualtat ha de començar des de petits, són els únics que poden canviar el seu futur. Nosaltres com a mestres hem de promoure un esperit crític que els permeti qüestionar-se tot allò que els envolta i canviar tot allò que no sigui just o respectuós.

El respecte i la tolerància són innats i és la societat que els va esborrant. Cap infant neix intolerant!

Us deixo amb un vídeo que mostra com reaccionen els infants quan els demanen que peguin a una nena. Maltractador se'n fa, no se'n neix.

I SÍ, les nenes poden tenir penis i els nens, vulva! Ningú ens ha de dir com hem de ser, PROU!

Us deixo, com sempre, la versió en PDF.

SOM-HI MESTRES, UN CANVI ÉS POSSIBLE!

# data[].attributes.attachment_link.title
EL DIA DE LA DONA: recursos per treballar el SEXISME a l'aula - Mestralitza't

# data[].attributes.attachment_link.description
El dia internacional de la Dona està a un no res i no me'n podia estar de dedicar-li una ENTRADA! El 8 de març és un dia important i reivindicatiu en el qual hem de recordar totes aquelles dones que han canviat la història i pensar en totes aquelles coses que encara cal millorar, per no dir evolucionar.

# data[].attributes.body
A través de l'àrea de Música i el treball sobre el BLUES, els alumnes de CS han conegut una dona que va trencar motlles i que es va rebelar al sistema patriarcal artístic de la seva época: Bessie Smith "L'emperadriu del Blues".
Vam conèixer la seva trista vida i mort, vam escoltar alguns dels seus enregistraments i vam reconèixer la importància de la seva aportació al món de la Música.
Posteriorment, vam llegir i reflexionar sobre la presència de la dona en el panorama musical actual; com es tractada la dona en la Música de moda i, la cosificació d'aquesta per part d'alguns homes.

# data[].attributes.attachment_link.description
Cantante ( 15/04/1894, Tenessee-26/09/1937-Missisipi, Estados Unidos) Géneros: Blues, jazz.

# data[].attributes.attachment_link.title
Página Negra Bessie Smith: La emperatriz del 'blues'

# data[].attributes.attachment_link.description
La música brotó de la tierra con el sonido triste de su voz. Rechazada por ser demasiado negra, la música era su alma, pero su vida se apagó -como un fuego fatuo- en medio de la noche. "Fui pobre y fui rica, pero prefiero lo segundo" dijo una vez.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'any 2000, les nord-americanes Cecilia Rouse i Claudia Goldin van demostrar que a les proves per a una orquestra el gènere de la persona aspirant influïa en la seva elecció. No era una situació voluntària, els mateixos directors d'orquestra no n'eren conscients. Però quan les proves es realitzaven amb un panell entre el director i l'intèrpret, de manera que el primer no era conscient del gènere de qui tocava, l' elecció de dones s'incrementava un 50%. Encara que faci 17 anys d'ençà d'aquest estudi, en el món de la música la presència de les dones continua essent clarament inferior a la dels homes.

"La música és un reflex del què passa a la societat" afirma on també hi hagi nois. "El seu rol habitual és el de les fans, mentre que els homes són els protagonistes, els herois", explica el sociòleg Cristina Sanchez, sociòloga especialitzada en gènere. La música, com la política o la sanitat conté els mateixos rols i estereotips que es poden trobar a la societat. És per això que costa veure dones que liderin grups de música Jordi Busquet.

En l'imaginari col·lectiu, quan es parla de dones músiques se sol fer referència a les cantants de pop, un gènere amb més presència femenina. Però tot i estar més representades, les cantants de pop tampoc escapen dels estereotips masclistes. Tenen uns patrons molt marcats: juguen amb el rol de dona sensual, femenina, amb bona imatge i que fa gala d'aquesta sensualitat en vídeos i coreografies. Es transformen en un producte cosificat dins de la indústria musical. Fora d'aquest espai tan limitat, les dones no es tenen en compte, mentre que els homes tenen un espectre molt més ampli on desenvolupar la seva activitat.

Estretament vinculat a la reivindicació de la , trobem el panorama musical de l'anomenada j ustícia social i la defensa dels col·lectius oprimits contracultura, caracteritzat per lletres profundament reivindicatives i amb un missatge polititzat i d'esquerres. Els estils més encasellats dins aquest panorama solen navegar entre l'ska, el punk, el rock, el rap, el folk i similars, tot i que darrerament s'hi han sumat també projectes més propers al dubstep, al reggae, a l'electrònica o al reggaeton. Dins el marc dels Països Catalans, trobem una gran riquesa de bandes amb aquestes característiques. La música aquí emmarcada seria un escenari procliu per a l'aparició de l'escena musical femenina, ja que està estretament lligat a la promoció del missatge feminista, però paradoxalment, en aquests estils trobem una gran escassetat de projectes musicals encapçalats per dones...

Segons el sociòleg Jordi Busquets, és molt important tenir en compte els orígens d'aquests moviments. "El heavy o el punk tenen un origen en el món obrer, i a partir d'aquí han anat evolucionant i han creat una estètica molt associada amb la classe. En aquestes expressions musicals obreres, hi predominava una visió purament masclista ". La lluita de classes i la de gèneres no van lligades. Tal com diu la sociòloga Cristina Sanchez: "Els estereotips de gènere no es trenquen ni des de la dreta ni des de l'esquerra, perquè tenen una lògica diferent: l'androcentrisme". Encara que el moviment hagi evolucionat i avui dia abanderi noves lluites, l'herència del passat continua tenint una gran influència en l'estructura del mercat actual. Aquesta dinàmica es pot veure analitzant alguns dels festivals que hi s'organitzen als Països Catalans, on costa trobar grups que tinguin alguna dona.

Si fem perspectiva, la presència femenina en els festivals ha anat a l'alça en els últims anys. La conscienciació de les organitzacions i la incorporació de la dona al món dels escenaris han incrementat les dades de participació de les dones fins a prop d'un 10%. Una xifra que encara és molt baixa. "La cançó protesta ha arribat a ser un àmbit reputat dins la música, i la música segueix un patró similar al de la ciència. A àmbits més reputats, més homes. A àmbits menys reputats, més dones.", explica Cristina Sanchez. "Totes les persones som masclistes perquè hem estat educades així. Ens hem acostumat a prendre'ns més seriosament allò que diu un home, que allò que diu una dona. Quan una dona puja a un escenari a cantar missatge polític, encara no li fem el mateix cas que a un home". Per tal que això canviï, cal educar de diferent manera als nens i nenes des de ben petits i evitar que convisquin des de la infància amb els rols de gènere socials.
Com es veu la situació situació des del sector?
La poca presència femenina en la música contracultural ha provocat que en els últims anys hagin sorgit iniciatives per canviar-ho. Festivals com " Tremenda Fem Fest" en serien un clar exemple. Es tracta d'un festival valencià que va néixer amb l'objectiu de donar protagonisme a les dones artistes. És per això que només contracten dones que cantin, actuïn o ballin. Però aquest no és l'únic projecte, ja que a poc a poc els programadors de festivals i concerts són més conscients de la necessitat d'incorporar dones als cartells.

En aquest sentit, un dels problemes que es troben és la poca oferta de grups amb dones que trobem actualment en el panorama musical català. En els últims 4 anys han aparegut diverses iniciatives interessants, com " Pupil·les" i " Roba Estesa", grups de dones que fan música en català i que defensen el feminisme, entre altres valors ideològics. Tot i així, les seves integrants reconeixen que és difícil fer-se un lloc en un sector tan masculinitzat com és de la música.

Amb l'aparició d'aquests conjunts, les noves generacions de dones trobaran referents dalt dels escenaris amb qui sentir-se representades. Les artistes tenen a les seves mans la missió de reclamar un espai per guanyar-se la vida fent música, un territori que fins ara tan sols estava ocupat per homes. En aquesta nova fase, els grups masculins que fins ara han abanderat el missatge hauran de cedir part del seu espai a les dones per donar-los una oportunitat real de formar part del mercat. Una cessió que, a l'hora de la veritat, no és tan fàcil de realitzar. Perquè l'equitat de gènere passa per la cessió de l'espai, i la cessió de l'espai passa per la cessió de part del poder.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'any 2000, les nord-americanes Cecilia Rouse i Claudia Goldin van demostrar que a les proves per a una orquestra el gènere de la persona aspirant influïa en la seva elecció. No era una situació voluntària, els mateixos directors d'orquestra no n'eren conscients. Però quan les proves es realitzaven amb un panell entre el director i ...

# data[].attributes.body
A L'ESCOLA:
TERTÚLIES LITERÀRIES  DES DE LA BIBLIOTECA.

# data[].attributes.body
US VOLEM RECOMANAR UNA COLLA DE CONTES PER TAL DE QUE ELS PUGUEU COMPARTIR AMB ELS VOSTRES FILLS-ES.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
S'apropa Sant Jordi, moment en què ens aboquem a la lectura i les recomanacions literàries per als infants i joves.

El potencial socioeducatiu dels contes infantils és infinit, ja que ajuden a adquirir valors, actituds i estereotips socials que marcaran la seva manera de relacionar-se i conviure.

Des de la proposta educativaEncoratja't per la igualtat de gènere i la violència zero, avui us presentem una selecció de 40 contes coeducatius per a l'etapa d'infantil que ens agraden especialment perquè estan impregnats dels valors de l'Encoratja't: Estima, Respecte, Empatia, Solidaritat, Llibertat, Diversitat i Coratge. També pots descobrir la Guia de 120 contes i novel·les coeducatives per a infants i joves (2018), o la nova Guia de 100 contes i novel·les sobre migracions i refugi (2020).

Aquest recull inclou contes sobre les següents temàtiques:

amistat i convivència

diversitat afectiva i sexual

diversitat familiar

emocions

noves masculinitats

prevenció de l'assetjament o bullying

prevenció de l'abús sexual

resolució de conflictes

revisió d'estereotips de gènere

violència zero

40 contes que ens ajuden a educar per a una societat més igualitària, més justa, més lliure, més respectuosa, on els infants puguin ser i viure en llibertat, sense prejudicis, estereotips, abusos ni violència. Click To Tweet

1. AL PAÍS DE LES MARIETES... ARRIBA EL CIRC!

Autoria: Maria Navarrete i Cristina Villa
Ed. Zenobita, 2013

Conte que ens fa veure que tots i totes som únics i especials, que hem de tenir les mateixes oportunitats de triar el que volem fer sense que el fet de ser nen o nena ens condicioni. Les marietes es preparen per l'arribada del circ, es disfressen i fan acrobàcies sense diferències de gènere. És una història divertida i amb il·lustracions molt atractives per als infants.
Idees clau: igualtat de gènere, revisió d'estereotips, amistat i convivència, emocions.

4. EL CLUB DELS VALENTS

Autoria: Begoña Ibarrola i Pablo Auladell Pérez
Cruïlla, 2013

Aquesta història ens parla d'una escola on hi ha un nen que fa servir la força i la violència per aprofitar-se de tothom. La resta de companys i companyes tenen por fins que n'hi ha un que s'hi enfronta amb el diàleg i sense fer servir la força física. Aquest conte ens agrada per poder parlar amb els nens i nenes de l'assetjament i de les diferents maneres de resoldre conflictes.
Idees clau: amistat i convivència, prevenció de l'assetjament, violència zero, resolució de conflictes.

9. EL JARDÍ DE LES ABRAÇADES

Autoria: José Antonio Luengo, María Jesús Santos
Sentir, 2018

El jardí de les abraçades és un conte per prevenir l'assetjament escolar, promoure el bon tracte en les relacions i desenvolupar la intel·ligència emocional. L'autor, membre de l'Equip per a la prevenció de l'assetjament escolar de la Comunitat de Madrid, destina aquest conte a les nenes i els nens d'entre 3 i 10 anys. Aquest conte forma part de la col·lecció "Senticontes", el tercer títol de la qual es publicarà aquest mes de maig i es titularà De quin color són els teus secrets? (destinat a prevenir l'abús sexual infantil).
Idees clau: amistat i convivència, emocions, prevenció de l'assetjament.

10. EL SECRET D'ESTIMAR

Aquest és un conte sense paraules però que diu molt. Diu molt de l'amor, de la tendresa, de l'amistat, de l'empatia, el respecte, la convivència... El secret d'estima ens explica la història d'un nen i una nena que volen la mateixa flor vermella. Estiren cadascú per un costat i la flor es trenca... com se senten quan passa això? Com aconseguiran solucionar-ho? És un llibre molt dolç que ens emociona amb el poder màgic de les il·lustracions.
Idees clau: amistat i convivència, resolució de conflictes, emocions.

11. ELS SENTIMENTS D'EN FÈLIX

Autoria: Lévy Didier i Fabrice Turrier
Cruïlla, 2018

El conte ens pot ajudar molt per parlar de sentiments i emocions amb els més petits i petites. És realista però presenta els sentiments amb un toc d'humor. En Fèlix és un personatge masculí que emana molta tendresa i que té sentiments de tota mena: afecte, vergonya, por, avorriment, alegria, tristesa, gelosia... Un conte amb el qual els infants se sentiran molt identificats i podran aprendre a posar nom a les seves emocions.
Idees clau: emocions.

14. LA GRAN FÀBRICA DE LES PARAULES

Autoria: Agnes de Lestrade i Valeria Docampo
Tramuntana Editorial, 2020

Aquest conte transcorre en un país on la gent gairebé no parla i les paraules s'han de comprar i empassar per poder-les pronunciar. En Dídac és un nen sensible i dolç que vol comprar paraules per dir-li a la nena de qui està enamorat. Però no té massa diners per fer-ho... anirà descobrint mica en mica que la manera de pronunciar les paraules és més important que les paraules en si mateixes.
Idees clau: amistat i convivència, emocions, noves masculinitats.

15. LES NINES SÓN PER A LES NENES

Autoria: Ludovic Flamant, i Jean-Luc Englebert,
Tramuntana, 2017

Un conte simpàtic per als que encara pensen que les nines són per a les nenes... el protagonista és un nen al que la seva tieta li regala una nina. I li encanta! 'Li diré Teresa', diu en veure-la. Quan diu que vol dormir amb la Teresa, el seu pare diu 'No és greu. Ja li passarà'. Però no li passa, fins i tot demana un cotxet per a la nina... és un nen ben normal!
Idees clau: revisió d'estereotips, igualtat de gènere, noves masculinitats.

17. LA BRUIXA AVORRIDA (COL·LECCIÓ)

Autoria: Enric Larruela i Roser Capdevila
Angle, 2014

Aquesta és la col·lecció de la vida de la Bruixa avorrida, que també trenca amb els estereotips de gènere amb molt d'humor i ens ajuda a reflexionar sobre la diversitat sexual i familiar. Descobrirem, per exemple, amb qui es va casar la Bruixa avorrida a El casament de la Bruixa avorrida, un conte molt divertit que no ens deixarà indiferents.
Idees clau: revisió d'estereotips, igualtat de gènere, diversitat afectiva i sexual.

18. MONSTRUO ROSA

Autoria: Olga de Dios
Apila, 2013

Monstruo Rosa és un conte sobre el valor de la diferència. Ens ajuda a entendre la diversitat com a element enriquidor de la nostra societat. Ens parla del respecte de la llibertat individual amb unes imatges ben originals i divertides. Ens parla d'un monstre de color rosa que viu en un món on se sent molt diferent als altres, que són tots iguals entre ells. Durant un temps intenta adaptar-se, però al final decideix buscar un lloc on pugui viure més a gust i sigui acceptat tal com és, sense necessitat de canviar.
Idees clau: revisió d'estereotips, diversitat, emocions.

19. ORELLES DE PAPALLONA

Autoria: Luisa Aguilar i André Neves
Kalandraka, 2020

Tenir les orelles enormes, el cabell indomable, ser alt o baix, prima o grassoneta... El tret més insignificant pot ser motiu de burla per als més petits/es . Això és el que li passa a la Mara cada vegada que va a l'escola... però la nena trobarà una resposta positiva i molt imaginativa per fer front a les burles dels seus companys. D'aquesta manera se sentirà més forta i valenta. Un conte que ens fa reflexionar sobre l'assetjament a l'escola.
Idees clau: diversitat, emocions, prevenció de l'assetjament, amistat i convivència.

20. PIRATRANS CARABARCO

Carabarco és un pirata de veritat, amb dos ovaris, un gall i una estrella com a pegat a l'ull. Amb aquest conte reflexionarem sobre la igualtat, el respecte per la diferència, la llibertat de què cadascú sigui com vulgui ser, sense judicis. És un conte molt divertit i fresc que va acompanyat d'una guia didàctica per ajudar als professionals de l'educació i les famílies a reflexionar i parlar sobre la transexualitat amb els infants.

Idees clau: revisió d'estereotips, igualtat de gènere, diversitat afectiva i sexual.

21. QUAN LES NENES VOLEN ALT

Autoria: Raquel Díaz Reguera
Ediciones Beascosa, 2018

L'Adriana, La Virginia i la Martina són tres nenes amb grans somnis: la Martina vol ser aviadora, li encanta volar! L'Adriana vol ser una súper violinista i la Virginia vol ser una escriptora reconeguda en tot el planeta. Però la banda del senyor " Nohoaconseguiraspàs " els ha omplert les butxaques de pedres perquè no puguin volar. És un conte que mostra que s'ha de seguir endavant amb els somnis malgrat els entrebancs del camí.

Idees clau: revisió d'estereotips, igualtat de gènere.

28. UNA MICA DE MAL HUMOR

Autoria: Isabelle Carrier
Editorial Juventud, 2012

De la mateixa autora del famós conte El cassó d'en Gerard, ens arriba aquesta història deliciosa i plena d'humor sobre les relacions humanes. En Pit i en Pat són dos amics inseparables, s'ho passen molt bé junts. Però amb el temps comencen a haver-hi moment en què no estan d'acord, es culpen l'un a l'altre i s'enfaden. El mal humor s'instal·la entre ells dos i els separa. Però en Pit i en Pat sabran trobar una solució amb molta saviesa.
Idees clau: amistat i convivència, resolució de conflictes.

34. LA BERTA I LES ULLERES DE VISIÓ EMPÀTICA

Autoria: Júlia Prunés
Omniabooks, 2013

La Berta i les ulleres de visió empàtica és un dels títols de la col·lecció d' Educació emocional de l'editorial Omniabooks, tots molt recomanables per educar les emocions, les habilitats socials, l'empatia, l'assertivitat, l'escolta activa, la gestió de conflictes, l'autoestima, i molts altres valors alineats amb l'Encoratja't. En aquest conte la Berta es troba unes ulleres molt especials que l'ajuden a veure-ho tot amb molta empatia i a trobar solucions als problemes.
Idees clau: resolució de conflictes, emocions, amistat i convivència.

35. LA GALLINA CRESTABLAVA

Auotria: Daniel Nesquens i Mariona Cabassa
Castellnou Infantil, 2009

La gallina Crestablava és molt especial; li encanta picotejar la terra buscant cucs i també els contes de pirates. Per això sovint s'oblida de pondre ous i el granger està molt enfadat amb ella. La Crestablava és molt intel·ligent i proposa al granger d'anar a trobar un ou d'or amagat amb l'ajuda d'un mapa del tresor. A partir d'aquesta juguesca la gallina i el granger aconseguiran fer-se amics i ella podrà ser acceptada en el galliner amb les seves particularitats.

Idees clau: revisió d'estereotips, resolució conflictes, diversitat, amistat i convivència.

40. VET AQUÍ DUES VEGADES (COL·LECCIÓ)

Autoria: Belén Gaudes, Pablo Macías i Nacho de Marcos
Cuatro Tuercas, 2014

Vet aquí dues vegades és una nova col·lecció de contes clàssics reescrits sense contingut sexista, violència o desigualtats. Una gran oportunitat per poder gaudir dels contes clàssics amb els valors de l' Encoratja't. Són contes plens de màgia, d'humor i molta coeducació! Alguns dels títols són: Vet aquí dues vegades La Blancaneu, Vet aquí dues vegades La Caputxeta, Vet aquí dues vegades La Bella i la Bèstia, Vet aquí dues vegades l'Anaguet Lleig, i molts més!
Idees clau: igualtat de gènere, revisió d'estereotips, diversitat familiar, diversitat afectiva i sexual, noves masculinitats.

Que importants són tots aquests contes per poder fer entendre als infants tan complexos com pot ser la igualtat de gènere i d'identitat. No dubtis en fer-los servir a l'escola, a casa o a l'esplai. De ben segur que et seran útils!
Si t'ha agradat, comparteix aquesta entrada a les xarxes!

# data[].attributes.attachment_link.title
40 contes per la igualtat de gènere i la violència zero -1- Educació Infantil - Fundesplai Món Escolar

# data[].attributes.attachment_link.description
Recull de contes coeducatius per a l'etapa d'infantil que ens ajudaran a educar per a igualtat de gènere i la violència zero perquè els infants puguin ser i viure en llibertat, sense prejudicis, estereotips, abusos ni violència.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones  referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽

#DiadelaDona

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones  referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽

#DiadelaDona https://t.co/2PVaVVrEC6

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽#DiadelaDona pic.twitter.com/2PVaVVrEC6
— LECXIT (@lecxit) March 8, 2020

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones  referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽

#DiadelaDona https://t.co/2PVaVVrEC6

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones  referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽

#DiadelaDona https://t.co/2PVaVVrEC6

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
Avui #8m us recomanem 4 #lecturesfeministes perquè le nenes tinguin l’oportunitat de buscar dones  referents en tots els àmbits, que trenquin amb els estereotips de gènere i que no deixin de somiar amb tot allò que volen arribar a ser! 💫💪🏽

#DiadelaDona

# data[].attributes.body
Parlem de rols de gènere

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Imagineu-vos que un extraterrestre vol saber com som els humans i l'única eina que té és un televisor. Si veu els anuncis dels canals infantils, què pensarà? Segurament que a les nenes humanes només els interessa jugar amb nines i jocs de maquillatge, o fer collarets i braçalets i les coses de princeses. I que als nens els agrada l'acció, les armes, el futbol, els cotxes i que mai de la vida no porten res de color rosa.

És una qüestió de gustos

L'extraterrestre pensarà: "Si que són diferents, els nens i les nenes, a la Terra! No deuen jugar mai junts perquè no els agraden les mateixes coses, perquè no en saben o perquè està prohibit". Tant de bo poguéssim parlar amb aquest extraterrestre, perquè li podríem dir que està molt equivocat: cada nen i cada nena té els seus gustos, i poden jugar junts a tot el que vulguin. No hi ha cap llei que ho impedeixi, oi?

Però llavors, per què en els anuncis, en les pel·lícules o en la majoria de contes tradicionals són tan diferents? L'explicació són els rols de gènere.

Què són, els rols de gènere?

Doncs és el que ens diu com "ha de ser" una nena i com "ha de ser" un nen. Segons això, les nenes són presumides, dolces, potser una mica tafaneres però es porten bé, i els nens, esportistes, valents, una mica trapelles i no ploren gaire. Però els nens i les nenes realment naixem amb aquesta manera de ser i aquests gustos? És clar que no! La manera de ser i els nostres gustos es van formant quan ens anem fent grans, i tot el que veiem i escoltem al nostre voltant fa que actuem d'una manera o d'una altra. Encara que ens ho sembli, la manera de ser dels nens i les nenes no és una cosa natural i sempre igual, sinó que depèn del lloc i de l'època en què ens ha tocat viure.

Què diuen, els rols de gènere?

I què passa si soc una nena i m'agrada més jugar a futbol que parlar amb les amigues a l'hora del pati? O si soc un nen i m'encanta jugar a nines? És molt possible que algú se'n rigui o us faci sentir que no és "normal". I entre els adults també passa. Els rols de gènere diuen que els homes en saben molt més, de fer política, de dirigir empreses grans, de fer investigació científica... (que són les feines més ben pagades i que tothom veu com a més importants). Contràriament, diuen que és natural que les dones es dediquin sobretot a la cura de les persones, començant per la seva família, i, a fora de casa, a feines de mestres, infermeres, neteja de cases...

És veritat que ara les dones treballen en àmbits molt diferents, però normalment no són mai les que manen més, i facin el que facin acostumen a ser les principals responsables de netejar la casa, comprar i ocupar-se dels nens i de la gent gran, com si això fos "el que els pertoca" perquè són dones i els homes no ho poguessin fer tan bé.

Les mateixes oportunitats

Sabeu quantes dones han estat presidentes de la Generalitat de Catalunya, de França o dels Estats Units? Cap ni una. I de les empreses més importants del món? Molt poques. Però no és pas que les noies siguin menys intel·ligents o que tinguin menys capacitats (de fet, les noies acostumen a treure millors notes!). És que des de petites se'ls fa creure que elles s'han de dedicar a altres coses que siguin més "femenines".

Per a reparar aquesta injustícia i aconseguir que les nenes i les dones tinguin les mateixes oportunitats que els nens i els homes, va sorgir el feminisme. D'això ja fa moltíssims anys!

Segurament heu sentit aquesta paraula quan es parla de feminisme. Patriarcat vol dir que en una societat els més importants són els homes i que la gent pensa que això és "natural". Al nostre país, com a la major part del món, ha estat així al llarg de la història, i per això costa que a les dones i els homes se'ls tracti igual encara que les lleis hagin canviat.

Nooo! No hi té res a veure. El feminisme vol que tothom tingui els mateixos drets, mentre que el masclisme defensa la superioritat dels homes per sobre les dones.

Els drets de les dones

Al principi es demanava que les dones poguessin votar, estudiar, treballar o que poguessin decidir lliurement si tenir fills o no tenir-ne. Per sort, aquests drets s'han aconseguit a Catalunya, però no pas a tots els països. I encara hi ha moltes coses importants per millorar!

Per això a casa nostra, com a tot el món, als últims anys s'hi han fet manifestacions molt grans el 8 de març, Dia Internacional de les Dones.

I què demanen?

Poder anar soles pel carrer sense por que ningú les molesti, cobrar els mateixos diners que els homes per la mateixa feina (costa de creure però no sempre és així!) i, sobretot, poder tenir les mateixes oportunitats que els homes en tots els àmbits de la societat. I, per a les nenes, què demanen? Que s'atreveixin a ser el que vulguin ser, a jugar amb el que vulguin, i que ningú no els faci creure que no poden fer alguna cosa només pel fet de ser nenes.

Alguns personatges clau en la defensa dels drets de les dones

OLYMPE DE GOUGES
(1748?-1793)
Escriptora francesa i defensora dels drets de les dones. El 1791 va escriure la Declaració dels Drets de la Dona i de la Ciutadana.

CARME KARR
(1865-1943)
Escriptora i intel·lectual catalana. Va defensar que les dones catalanes poguessin votar.

NATIVIDAD YARZA
(1872-1960)
Alcaldessa de Bellprat (Anoia) el 1934. Primera dona de Catalunya que va ser alcaldessa.

ANGELA DAVIS
(1944)
Activista i política nord-americana. Defensora del feminisme, i també de la lluita contra el racisme. I és que les dones que no són blanques encara tenen molts més problemes.

Si mai trobeu l'extraterrestre curiós, li podeu dir que apagui el televisor i se'n vagi a passejar per la Terra a veure gent de debò. Quedarà ben parat de la diferència.
Text: AGNÈS ROTGER
Dibuixos: MÀRIAM BEN-ARAB

# data[].attributes.attachment_link.description
Imagineu-vos que un extraterrestre vol saber com som els humans i l'única eina que té és un televisor. Si veu els anuncis dels canals infantils, què pensarà? Segurament que a les nenes humanes només els interessa jugar amb nines i jocs de maquillatge, o fer collarets i braçalets i les coses de princeses.

# data[].attributes.headline
HEMOS JUGADO A LA OCA DE LAS CHICAS, DE LOS CHICOS Y DE LA IGUALDAD.

# data[].attributes.subject
HEMOS JUGADO A LA OCA DE LAS CHICAS, DE LOS CHICOS Y DE LA IGUALDAD.