# data[].attributes.attachment_link.description
Find local businesses, view maps and get driving directions in Google Maps.

# data[].attributes.attachment_link.description
Find local businesses, view maps and get driving directions in Google Maps.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ebben a posztban a teljesség igénye nélkül, tíz olyan középkori muszlim tudósról lesz szó, akik híján aligha valósulhatott volna meg Európa felvirágzása. Szándékosan nem arab tudósoknak nevezzük őket (bár egy közösséghez tartoztak és az iszlám égisze alatt működtek), mivel etnikumukat tekintve sok félék voltak, de egy valami mindenképpen közös volt bennük: arabul alkottak. Lényeges elem munkásságukban, hogy átmentették az antik görög műveltséget és továbbfejlesztették, újragondolták azt. Sok száz évvel megelőzték korukat a tudományok terén, számos modern vívmány megalapozói. Ilyenek például a repülés (igaz a Wright fivérek csak 1903-ban alkották meg az első repülőgépet, de Abbász ibn Firnasz már a IX. században megpróbálkozott a repüléssel, ma a bagdadi repülőtér viseli a nevét), a szemüveg (Abbász ibn Firnász a IX. században létrehozott látást javító és nagyító lencséket, több száz évvel megelőzve Roger Bacon angol szerzetest), az analóg számítógép (az-Zarqálí a XI. században hozta létre), algebra (a perzsa származású arabul alkotó muszlim, Khwarizmi nevéhez köthető), statika (Thabit Ibn Qurra fejlesztette ki a IX. században), optika (Ibn al-Haytham-ot az optika atyjának nevezik, arab származású muszlim matematikus, természettudós és filozófus volt, 1040-ben hunyt el).

Az ő közbenjárásuk nélkül a görög filozófiai művek a történelem süllyesztőjében végezték volna, de a különböző muszlim kalifáknak köszönhetően nagyon nagy hangsúlyt fektettek a tudományos művek összegyűjtésére és terjesztésére. Ez aligha volt meglepő, mivel a muzulmánok szent könyvében, a Koránban számos helyen találkozhatunk a tudás megszerzésére és birtoklására ösztönző passzusokkal. Pl.:

...És mondd: Uram! Gyarapíts engem tudásban! (Korán, 20:114)

Elsősorban az orvostudományban, matematikában, kémiában, alkímiában, csillagászatban, térképészetben, biológiában, fizikában, társadalomtudományokban és filozófiában alkottak maradandót, ezért nincs is lehetőség az összes kiváló elme bemutatására.

(Avicenna, 980-1037) a történelem egyik legnagyobb hatású orvosa, aki filozófus és tudós is volt egyben. A mai Üzbegisztán területén született és perzsa felmenőkkel rendelkezett. Már gyermekkorában háfiz volt (kívülről tudta a Koránt). Több elnevezéssel illették, mint például az Amír al-Atibbá (az orvosok hercege) és Ariszto al-Iszlám (az iszlám Arisztotelésze). Orvosként felfoghatatlan hírnévre tett szert, ennek ellenére sohasem akart pénzt és hírnevet magának, csak páciensei fájdalmainak enyhítése volt a célja. Betegeit a saját maga által kikevert gyógyszerekkel kezelte. Nagy felfedezéseket és megállapításokat tett az agyhártyagyulladással, bénulással, fertőzésekkel, különböző parazitákkal (ancylostoma), csontbetegségekkel, epilepsziával, nőgyógyászati problémákkal kapcsolatban. Ő jutott arra a felfedezésre, hogy bizonyos fertőzéseket néhány mikroorganizmus a vízben és levegőben továbbítja. Számos idegrendszeri rendellenességet fedezett fel, vizsgálta a mentális tényezőket, pszichológusként is működött. Ő volt az első, aki felfedezte a belső szemizmokat, korai stádiumú rákos daganatokat operált ki, gégét és légcsövet műtött. Legismertebb orvosi műve a Kánon volt, amit halála után még hosszú évszázadokig használták az európai orvosi egyetemeken.

Ibn Szína
A kép forrása: www.famousinvestors.org/avicenna
----------------------------------------

Ibn Firnászról mintázott szobor Bagdadban
Kép forrása: www.twitter.com/iraqipic/status/792271798578610176
----------------------------------------

4. Al-Kindi (801-873) Kúfában született, a mai Irak területén, arab filozófus volt. Nagy tudással rendelkezett az antik görög kultúráról, kiválóan beszélt görögül és szírül is, számos Arisztotelész mű fordítását neki köszönhetjük. Négy könyvet írt az indiai számok használatáról. Fizikai és mérnöki szerzeményei hatással voltak Roger Bacon, Vitello és mások munkásságára. A XII. században al-Kindi műveinek nagy részét latinra fordították és ez nagy hatással volt sok tudomány fejlődésére több évszázadon keresztül.

Al-Idríszi világtérképének egy részlete
A kép forrása: www.ign.fr/sites/all/files/tabula_rogeriana_600.jpg A kép forrása: www.img.haikudeck.com/mg/297A01D9-5185-4624-88FF-B6BA4D2F7BFA.jpg
----------------------------------------

----------------------------------------
A kép forrása: malahayati.ac.id/wp-content/uploads/2016/04/al-khawarizmi-fathurohmanaziz.jpg
Al-Khawarizmi

----------------------------------------

9. Abu al-Kászim al-Zahrawí (latin nevén Abulcasis, 936-1013) arab-muszlim orvos és sebész, Andalúziában élt. A 'sebészet atyja' volt többek között a ragadványneve. Leghíresebb műve a Kitáb al-Taszríf, melyben az orvosi gyakorlatokról és metódusokról értekezik. Úttörőnek számít a sebészeti eljárások és a műszerek területén és nagy hatást gyakorolt a Nyugatra. Felfedezései közül néhányat még a mai napig is alkalmaznak az orvostudományban. Ő volt az első orvos, aki azonosította a hemofília örökletes természetét. Több eszközt is feltalált, amiket aztán használt is a vizsgálatok során. ilyen volt például a húgycső belsejének vizsgálatához használt orvosi alkalmatosság, ezen kívül idegen testeket távolított el a torokról, a fül belsejét ellenőrizte. Specialistája volt az egyedi esetek megfigyelésének és a lehető legpontosabb diagnózst igyekezett felállítani ezekhez. Al-Taszríf című művét latinra fordították a XII. században és a középkorban öt évszázadon keresztül az európai orvosi ismeretek elsődleges forrása volt, nem beszélve arról, hogy referenciaként szolgált a sebészek számára.

10. Ibn al-Nafísz (1213-1288) Damaszkuszban született arab orvos volt, aki az orvoslás mellett filozófiával, nyelvészettel és jogtudománnyal is foglalatoskodott. Hozzájárult számos orvosi terület fejlesztéséhez. Bebizonyította, hogy a tüdő a vér tisztítására törekszik és azonosította a vér útját az emberi testben. Pontosan leírta és tanulmányozta a vérpályákat. Meghatározta a tüdő struktúráját és definiálta a tüdőhólyagokat. Elmagyarázta hogyan újul meg a levegő a tüdőben és tisztázta a szem szerepét a látásban és annak az aggyal való kapcsolatát. Híres művei: al-Sámil fí l-Tibb, Sarh al-Qánún.

Konklúzió: Az írás célja nem a muszlim tudósok méltán nagyrabecsült eredményeinek felnagyítása és az európai tudósok felfedezéseinek degradálása. Leglényegesebb pont a tudományok középkori fejlődésében, hogy a muszlimok kellő mértékű nyitottsággal rendelkeztek az antik kultúrák rég elfeledett tudásanyaga iránt és a kalifák tudást támogató politikájának is köszönhetően továbbfejlesztették, megújították, azokból kiindulva teljesen új találmányokat alkottak meg. Felfedezéseik és tudományos munkáik nélkül Európa nem lett volna képes arra a nagyívű fejlődési pályára kerülni, amiből kifolyólag sikeresen kilábalt a sötét középkorból.
Ha tetszett a bejegyzés, akkor nyomj egy like-ot a facebook oldalamra: https://www.facebook.com/Arabisztika.blog/
______________________________

# data[].attributes.attachment_link.title
10 muszlim tudós, akik hozzájárultak az európai civilizáció kialakulásához

# data[].attributes.attachment_link.description
Ebben a posztban a teljesség igénye nélkül, tíz olyan középkori muszlim tudósról lesz szó, akik híján aligha valósulhatott volna meg Európa felvirágzása. Szándékosan nem arab tudósoknak nevezzük őket (bár egy közösséghez tartoztak és az iszlám égisze alatt működtek), mivel etnikumukat tekintve sok...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Két koronavírusos beteg van Magyarországon

Mindketten iráni állampolgárok és Magyarországon tanulnak.

"Megvan az első fertőzött, sőt, mindjárt kettő olyan betegünk is van, akit koronavírus fertőzés miatt kellett egészségügyi intézménybe szállítani"

- jelentette be Orbán Viktor miniszterelnök szerda kora este a közösségi oldalán, miután részt vett az Operatív törzs ülésén a Belügyminisztérium épületében.

Szlávik János a Dél-Pesti Centrumkórház osztályvezető főorvosa a bejelentés utáni rendkívüli sajtótájékoztatón elmondta, hogy

két iráni állampolgárról van szó, akik Magyarországon tanulnak.

A két iráni diákon elvégzett laboratóriumi tesztek a megerősítő vizsgálatokkal együtt pozitívnak bizonyultak.

"Mindketten jó állapotban vannak, tüneteik pedig enyhék és nem lázasak"

- mondta dr. Szlávik János.

A két fertőzöttet a Szent László Kórházba szállították. "Ők kórházban maradnak teljes izolációban, egészen a teljes gyógyulásukig, azt pedig különböző orvosi kritériumok alapján állapítják majd meg" - mondta a főorvos.

Szlávik János tájékoztatása szerint jelenleg folyamatban van annak vizsgálta, hogy a fertőzöttek miként kapták meg a betegséget és merre jártak Magyarországon. A főorvos hozzátette: szerda délután a két diákkal együtt lakó személyeket, egyikük feleségét, illetve a másik fertőzött barátnőjét szintén elkülönítették a kórház koronavírus-gyanús betegek ellátására fenntartott izolált kórtermében.

Újságírói kérdésre beszámolt arról, hogy

mindkét fertőzött a közelmúltban Iránban járt, ahol az iráni újévet ünnepelték a családjukkal. Egyikük saját maga jelentkezett tesztelésre, a másik érintetten pedig a jelentkező enyhe tünetek miatt végezték el a vírustesztet.

Szlávik János elmondta, hogy az egyik diák maga jelentkezett szűrésre, hogy megfertőződhetett-e Iránban, másikuk ellenőrzését pedig az enyhe tünetei ellenére kezdeményezték.

Az ATV úgy tudja, elképzelhető, hogy a koronavírussal fertőzött diákok a Semmelweis Egyetem gyógyszerész karának hallgatói és február 22-én tértek vissza Magyarországra.

Orbán Viktor Facebook-videójában azt mondta,

"mától kezdődően a védekezés szakaszába léptünk. Minden nap délben ülésezik az operatív törzs és utána tájékoztatják a sajtót"

Hozzátette: az operatív törzs megállapította, hogy a védekezéshez minden szükséges személyi, tárgyi és jogi feltétel rendelkezésre áll, így van megfelelő létszámú, felkészült orvos és ápoló, eszközök, például maszkok, és a helyzet kezeléséhez szükséges jogszabályok, melyek alapján az orvosok rendőrök, közigazgatási szakemberek végezhetik munkájukat.

Lakatos Tibor, az operatív törzs ügyeleti központjának vezetője hangsúlyozta, hogy az operatív törzs tovább folytatja a lakosság tájékoztatását Facebook-oldalukon, felkészültek a telefonos zöldszámon érkező hívások fogadására, illetve az elektronikus levélben érkező kérdések megválaszolására is.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mióta is használunk arab számjegyeket? | szmo.hu

# data[].attributes.attachment_link.description
Két koronavírusos beteg van Magyarországon Mindketten iráni állampolgárok és Magyarországon tanulnak. "Megvan az első fertőzött, sőt, mindjárt kettő olyan betegünk is van, akit koronavírus fertőzés miatt kellett egészségügyi intézménybe szállítani" - jelentette be Orbán Viktor miniszterelnök szerda kora este a közösségi oldalán, miután részt vett az Operatív törzs ülésén a Belügyminisztérium épületében.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
622. július 16-án a jómódú helyi családból származó Mohamed ibn Abdallah az életét mentve volt kénytelen szülővárosából, Mekkából, a közeli Jaszribba, a mai Medinába menekülni, mert a Tömjén-út mentén fekvő gazdag arábiai kereskedőváros vezetői hadat üzentek a számukra egyre „veszélyesebb" tanokat hirdető vallásalapító, és hívei ellen. A hidzsra, vagyis a „próféta futása" akkoriban még feljegyzésre sem méltó jelentéktelen epizódnak tűnhetett a hatalmas Bizánci Birodalom árnyékában, holott mint később bebizonyosodott, Mohamed menekülése alapjaiban változtatta meg a világtörténelem menetét.

„ Forradalmár volt, de tudta, hogy a forradalom csak a régi hagyományok felhasználásával és a tömeg lelkiségének és anyagi érdekének együttes irányításával lehet sikeres."
(Germanus Gyula orientalista, és iszlám vallástudós Mohamed prófétáról)

A "próféták pecsétje" és az iszlám megalapítója: Mohamed ibn Abdalláh

Mohamed ibn Abdalláh, az iszlám alapítója (teljes arab nevén: Muḥammad ibn ʿAbd Allāh ibn ʿAbd al-Muṭṭalib ibn Hāšim ibn ʿAbd Manāf al-Quraš) 570 körül látta meg a napvilágot egy jómódú mekkai kereskedő, a kurajs törzsbeli Abdallah valamint felesége, Amina gyermekeként.

Az iszlám hagyomány szerint Mohamed családfája egészen Ábrahámig nyúlik vissza,

annak elsőszülött fia, Izmael ágán. Mohamed árvaként nőtt fel, mert apja még megszületése előtt meghalt, hatéves korában pedig az édesanyját is elvesztette.

A gyermek neveléséről először nagyapja, Abu Muttalib gondoskodott,

az ő halála után pedig legidősebb nagybátyja, Abu Talib vette magához az árván maradt nyolcéves fiút.

Mohamed az apja tradícióit folytatva felnőttként kereskedő lett.

Huszonöt éves korában nőül vette a nála 15 évvel idősebb munkaadóját, a 40 éves özvegyet, Hadídzsát, akitől hat gyermeke, kettő fia és négy leánya született. Leányai közül a rajongva szeretett kedvencét, Fatimát később Alihoz, a jövőbeli negyedik kalifához, és az iszlám síita ágának szentként tisztelt emberéhez adta feleségül.

Mohamed korai éveiről csak nagyon kevés történelmi forrás maradt fenn. A visszaemlékezések alapján töprengő alkatú és igen gyakran a magányt kereső férfi lehetett, akinek - ahogy idősebbé vált -, egyre gyakrabban támadtak különös látomásai és álmai.

Az Arábiai-félszigeten élő, és gyakran egymással is háborúskodó arab törzsek ekkoriban még több istent tisztelő bálványimádók voltak. A félsziget leggazdagabb városa, Mekka előkelői ugyancsak bálványokat imádtak,

amit Mohamed már azt megelőzően elítélt,

mielőtt még Isten harmadik, neki sugalmazott kinyilatkoztatásáról kezdett volna tanítani.

Látomásai hatására egyre többször tért vissza Hira hegyére, hogy egyedül elmélkedjen.

Negyvenéves korában, 610 körül a Hira hegyi magányában a hagyomány szerint megjelent előtte Gábriel arkangyal, hogy Isten utolsó, harmadik kinyilatkoztatását közvetítse számára.

Az iszlám szent könyve, a Korán 96. szúrája első öt verssorának sugalmazásával vette kezdetét az az isteni kinyilatkoztatás-sorozat, amivel Mohamed a „próféták pecsétjévé" (azaz az utolsó prófétává) és az iszlám alapítójává vált.

Nyilvánosan kigúnyolták, és igyekeztek nevetségessé tenni

Mohamed tanításaiban a monoteizmus, az egyistenhit játszott kulcsszerepet. Elismerte a judaizmust, pontosabban a Tórát, és keresztény Evangéliumokat is, mint Isten első, illetve második kinyilatkoztatásait, ami miatt a zsidókat és a keresztényeket egyaránt a „könyv népeinek" nevezte a „sötétségben tévelygő pogányokkal" szemben.

Mohamed tanítása szerint azonban a zsidók és a keresztények meghamisították,

eltorzították az isteni kinyilatkoztatások eredeti értelmét,

ezért határozta el Allah (Isten), hogy közvetlenül neki sugalmazva megajándékozza az emberiséget az utolsó, a harmadik, és egyedül tökéletes kinyilatkoztatással.

Az Ószövetség nagy prófétáit, Ábrahámot (Ibrahim) és Mózest (Musza) igaz tanítóknak tartotta,

akárcsak Keresztelő Szent Jánost (Jahja) és Jézust (Isza), a „szeretet legnagyobb prófétáját", akinek viszont nem ismerte el isteni származását, mint ahogy elvetette a szentháromság tanát is.

Jézusról így ír a Korán: „ Ti írás birtokosai! Ne lépjétek túl a határt a ti vallásotokban, és ne mondjatok Allahról mást, csak az igazságot! Jézus, a Messiás, Mária fia küldötte Allahnak, és az Ő szava, amit sugalmazott Máriának, és lélek Tőle." (Korán,4:171) Mohamed az emberek egyenlőségét hirdette, akik csak az istenfélelemben különbözhetnek egymástól, és szemben a keresztényekkel, tagadta a közvetítők (gyóntatók, egyházi személyek) szükségességét az Istennel való közvetlen kapcsolatban.

Az iszlám alapjait öt pillérre helyezte,

a hitvallásra (Egy az Isten, és Mohamed az ő képviselője), a napi ötszöri imára, a rászorulóknak való adományozásra (zakat), a böjtre (Ramadán), valamint a mekkai zarándoklatra (hadzs), amit minden hívő muszlimnak életében egyszer teljesítenie kell, kivéve, ha ezt az anyagi helyzete nem engedi meg.

Mekkában tanítva nyilvánosan hirdette a végítélet eljövetelét valamint a paradicsombéli boldogságot, és megtérésre valamint jó cselekedetekre hívta fel honfitársait, hogy elkerüljék a kárhozatot.

Mohamed egyenlőségről hirdetett tanai miatt az új vallás követői először a szegényebb sorsú rétegekből kerültek ki. Ám a próféta, vagy ahogyan a Korán nevezi, Isten képviselője ( raszúl Allah) nem csak hívei,

hanem ellenségei számát is szépen gyarapította,

elsősorban a befolyását és hatalmát féltő mekkai pogány előkelők sorában.

Befolyásos ellenségei nyilvánosan gúnyolták, és igyekeztek őt nevetségessé tenni hívei előtt,

valamint hitehagyottnak minősítették, mert szakított a pogány istenekkel. Mohamed azonban nem rettent meg tőlük, hanem még félelmetesebbnek hirdette meg Isten velük szemben várható ítéletét.

A "próféta futása" új időszámítást nyitott az iszlámban, és a világtörténelemben is

A mekkai pogány hatalmasok valamint Mohamed és követői között annyira kiéleződött az ellenségeskedés, hogy a próféta hívei közül az első csoport 617-ben Abesszíniába (ma Etiópia) menekült a zaklatások elől.

Befolyásos ellenfelei elérték, hogy Mohamedet és családját, a hasimita ággal együtt kiközösítsék,

erre a hírre pedig hívei egy újabb csoportja kerekedett fel, hogy Abesszíniába emigráljon.

Mohamed azonban sem a reá nehezedő egyre erősebb nyomás, sem a folyamatossá vált durva zaklatások, sem pedig hívei menekülése ellenére nem hátrált meg, hanem tovább hirdette tanait, valamint politikai terveket szőtt egy vallásos rendszer bevezetésére.

619-ben azonban újabb csapás érte a prófétát, mert szeretett felesége, Hadídzsa, valamint nagybátyja, Abu Talib is meghalt, akik pedig a legerősebb támogatóinak számítottak.

Mohamed ekkor kezdett el azon gondolkodni, hogy elhagyja Mekkát.

Ezt a szándékát az a híres látomása is megerősítette, amelyben az angyalok és dzsinnek hódoltak előtte, ő pedig egy nap alatt megjárta Jeruzsálemet és a mennyországot. Először ideiglenes jelleggel Taif városába költözött, majd amikor látta, hogy a közeli Jaszrib (ma Medina) lakói megértő érdeklődést tanúsítanak a tanai iránt,

az őt felkereső 75 fős jaszribi küldöttséggel szövetségi szerződést kötött

az akabaí dombnál. „ Békét békéért, vért vérért, ti az én, én a ti részetek vagyok" - állt többek között a jaszribiakkal megkötött szerződésben.

622. július 16-án megmaradt híveivel együtt felkerekedett, elhagyta Mekkát, és Jaszribba menekült, amelyet később a hidzsra, „a próféta futása" valamint Mohamed jaszribi tartózkodásának emlékére Medinának, „a próféta városának" neveztek át.

Mohamed halála után veje, a negyedik kalifa, Ali javaslatára a hidzsra lett a holdhónapokban számoló muszlim naptár, az iszlám időszámítás kiindulópontja.

Mohamed ismét beveszi Mekkát

Mohamed a medinai évei alatt fejezte be vallási rendszerének kiépítését. Az iszlám hagyomány szerint a próféta a legelső, Hira hegyén 610-ben sugalmazott kinyilatkoztatástól számítva csaknem 23 éven át, egészen a 632-ben bekövetkezett haláláig folyamatosan kapta Gábriel arkangyal (Jibril) közvetítésével Isten igéit, melyeket legközvetlenebb követői jegyeztek le.

Ebből állt össze a 114 fejezetből (szúra) és 6 348 versből (ája) álló szent könyv, a Korán, amely az iszlám tantételei szerint Isten öröktől fogva való és egyedül hiteles kinyilatkoztatása.

A Koránt Mohamed próféta egyik veje, Oszmán ibn Affán, az iszlám harmadik kalifája foglaltatta egységes könyvbe.

A Korán egy része tehát Mohamed kulcsfontosságú medinai tartózkodása alatt keletkezett, ami döntő fejezetnek bizonyult az iszlám kialakulásában.

Jaszribban, vagyis Medinában gyorsan elterjedtek Mohamed tanai, ahol hamarosan már nem csak prófétaként, hanem a város és a környékbeli törzsek elsőszámú, megkérdőjelezhetetlen tekintélyű vezetőjeként követték.

Egyre több arab törzs fogadott Mohamednek hűségesküt,

hogy a pogány hitet megtagadva felvegye az iszlámot.

Mohamed Mekka rovására folyamatosan erősítette saját és Medina hatalmát, azt is megengedve a medinaiaknak, hogy elfogják és kifosszák a gazdag mekkai karavánokat.

A próféta 628-ban elhatározta, hogy elzarándokol az ellenséges Mekkába, Kába szent kövéhez.

Ám a mekkaiak fenyegetően léptek fel vele szembe, így az első visszatérési kísérlete kudarcba fulladt.

A mekkai pogány elit ekkorra azonban már nem csak gyűlölte, hanem félte is Mohamed igen jelentősre duzzadt hatalmát, ezért megüzenték a prófétának,

hogy a következő évben három napra beengedik a városba,

amennyiben tíz éves fegyverszünetet köt velük. Miután ez megtörtént, 629-ben, hét évvel a hidzsra után, Mohamed ismét átléphette a mekkai városkaput.

A következő évben ismét felkerekedett, hogy Mekkába vonuljon,

ám ez alkalommal már nem jámbor zarándokként, hanem egy erős sereg hadvezéreként.

Mohamed arra hivatkozott, hogy a mekkaiak durván megszegték a fegyverszüneti szerződést, ezért meghódítja a várost. Ostromra azonban nem került sor, mert amikor Mohamed seregei a város alá érkeztek, Mekka önként behódolt a prófétának.

Mohamed megtisztította a város szentélyeit, kidobatta és összetörette a bálványokat, de a lakosságnak megkegyelmezett. Az ellene szervezkedő törzseket sorra leverte és behódoltatta csakúgy, mint az ellenálló keibari zsidókat.

A kalifák idején világbirodalommá és önálló civilizációvá fejlődött az iszlám

A próféta 632-ben, halála évében járt utoljára Mekkában, a nagy ünnep alkalmából. Az ekkor elmondott és egyik legjelentősebbnek tekinthető prédikációjában szent életre, valamint egymás testvéri megbecsülésére hívta fel hallgatói figyelmét, de beszélt a házastársak egymás iránti kötelességeiről is.

A beszéd fontos mérföldkőnek számított mind az iszlám, mind pedig a humanista erkölcstan további fejlődése szempontjából.

Mohamed e beszédével eltörölte az arab törzsrendszerrel kapcsolatos addigi hierarchikus felfogást, amelynek helyébe az egyenlőség tanát helyezte.

„ Ó emberek! Íme Alláh eltávolította tőletek a hitetlenség korszakának híreskedését és a származásból merített pöffeszkedést. Mindnyájan Ádámtól származtok, Ádám pedig porból vette eredetét. Az arab embernek nincs semmi előbbre valósága a nem arab fölött; Alláh csak az igaz hitet tekinti"- hangoztatta a próféta, hogy véget vessen a társadalmi életet meghatározó felsőbbrendűségi szemléletnek, és a törzsi viszálykodásoknak is.

Beszédével meghirdette az összes muszlim faji, törzsi, és nemzetiségi egyenlőségét abból a célból, hogy az iszlám hit segítségével egyetlen nemzettestté kovácsolja össze az arab törzseket.

Ez a nagyhatású üzenet alapozta meg többek között, hogy amikor 632. június 8-án a próféta legkedvesebb felesége, Aisa karjai között meghalt,

utódai, az első kalifák sikeresen fenntarthatták Mohamed vallási rendszerét,

amely az ezt követő évszázadokban a hódító kaifátusok, az Omajjádok, az Abbászidák, a Fatimidák, majd az oszmánok idején világbirodalommá, és önálló civilizációvá fejlődött.

# data[].attributes.attachment_link.title
Egy híres menekülés, ami megváltoztatta a világtörténelmet

# data[].attributes.attachment_link.description
622. július 16-án a jómódú helyi családból származó Mohamed ibn Abdallah az életét mentve volt kénytelen szülővárosából, Mekkából, a közeli Jaszribba, a mai Medinába menekülni, mert a Tömjén-út mentén fekvő gazdag arábiai kereskedőváros vezetői hadat üzentek a számukra egyre „veszélyesebb" tanokat hirdető vallásalapító, és hívei ellen.