# data[].attributes.body
Ara la teva energia s,ha transformat en un d,aquests grans estels que brillen en el cel per seguir donant llum.
Fins que les nostres energies s'uneixin de nou i per sempre.
Una forta abraçada.
Margalida Triay Seguí.
PD Com veus Conxa ja me despist molt. No comencis a llegir pes final. Feu pes principi. Gràcies.

# data[].attributes.body
Carta a Conxa

# data[].attributes.body
Carta a na Conxa Vidal Oliver
Estimada Conxa:
Diu l'estrofa d'una hermosa cançó: És la vida que ens ha juntat i la vida ens separa però els amics que ahir varen ser el meu cor bé se'ls guarda"
Les nostres vides de juntaren a l'Escola de Magisteri (1.972-75).
Tot d'una te vaig admirar perquè llavors ja sobresorties com a valenta i emprenedora: una mare joveneta a la qui ni els fills ni els embarassos te suposaven cap obstacle per aconseguir un més dels teus somnis:ser mestra! I segons s'ha comprovat has estat una MESTRA amb majúscules!!!
Dona de ❤️ obert i de portes obertes per acollir a ca teva a mi mateixa i a altres companys i companyes de classe per reunions de feina i treballs en equip.
Té record com una persona pràctica, creativa i original (em cridà l'atenció aquella cotonada antiga) sobre la que gatejaven els teus fillons. Ho devem recordar encara n, Eugeni, na Clara i na Joanaina?  Per cert, preciosos noms els dels teus fills i molt familiars per jo.
Fa molts anys estimada i no puc recordar si ja havien nascut tots. Però amb tots és que ho havien fet O estaven pes camí, un bon dia d,estiu d,aquells anys setanta partirem amb so teu peculiar cotxe ben carregat a la casa on jo casualment aquell any verenejava a Can Picafort. Preciosos dies de grata companyia. La mar, l'arena,el cel blau de dia i estrellat de nit, els plors dels infants i les seves rialles encantadores!!! I , indiscutiblement, tu Conxa!!! Persona única i irrepetible. Has recordat alguna vegada aquests moments, amiga meva?  Perquè ens havíem fet amigues.
Després la vida ens va separar. I ja estat la teva mort la que m'ha retornat a tu ja que te tenia guardada dins el meu ❤️ juntament amb aquests i altres records.
Enhorabona Conxa per la vida plena que has viscut i per les consolidades petjades que has deixat aquí abaix.
Ara, la teva energia s'ha transformat

# data[].attributes.body
Em vares dir, lúcidament i sàviament, “ tot és qüestió de temps”
Gràcies! Amb el temps ho he anat entenent. ; )

# data[].attributes.body
Cuando pienso Conxa…

Cuando pienso Conxa,

pienso ternura, y siento en mi nuca el recuerdo de esos abrazos                                           compartidos contigo de occipital a occipital…

Cuando pienso Conxa,

pienso sonrisas, de esas que regalabas a la Vida, de esas que se                                                     imprimen en los recuerdos, de esas que laten en los corazones…

Cuando pienso Conxa,

pienso confianza, y lo bueno que es sentir la que me regalas, la que nos                                       regalas…

Cuando pienso Conxa,

pienso en el compartir palabras, reflexiones, cuentos, historias,                                                          cuestionamientos, preguntas, intereses…

Cuando pienso Conxa,

pienso chicharras, horizontes y sol que se va detrás del mar o de la Sierra …

Cuando pienso Conxa,

pienso elegancia, belleza, belleza de persona, belleza de corazón…

Cuando pienso Conxa,

pienso tierra, tus generosos cuidados, tus huertos interiores y exteriores…

Cuando pienso Conxa,

pienso mar, mar de sirena y Cala de Conxa, allí estamos, allí te sentimos, allí                                 te saludamos, allí te queremos, siempre, Conxa.

Conxa, gracias por ser Conxa…

Hasta siempre querida amiga

# data[].attributes.body
Estimada Conxa, sé que vares ser la meva inspiració quan vaig triar fer de mestra d'infantil!
Quedava bocabadada amb els contes i jocs que me duies...al Sant Llorenç dels anys 70  no teníem gaire per triar...I tu ho feies tot tan especial!
Enguany l'inici del curs, amb els de 3 anys, ha estat massa intens, massa poc humà...i mira per on, màgicament, quan dilluns vaig saber de la teva partida, jo era a Besalù  contemplant els llaços grocs que coronen els ponts mediavals, i vaig rebre la teva llum...M'has ajudat a retornar la motivació i les ganes de fer de mestra en aquests moments incerts.
Gràcies per a tant Conxa!
Antònia Santandreu

# data[].attributes.body
Vos don el meu condol més sentit. Coneixia na Conxa del temps dels inicis gloriosos de Mata de Jonc. Sempre la recordaré com una dona entusiasta, afable i generosa. A la nostra biblioteca hi ha un bon grapat de llibres preciosos que ella ens va regalar i que sempre em faran pensar en ella. Una abraçada a la família.
Gabriel Bibiloni

# data[].attributes.body
Hace siete años conocimos a Conxa Vidal, una mujer sabia y generosa, activista por la educación integral, el medio ambiente y la herencia cultural y lingüística de su isla. Conxa ofreció su finca como primer escenario para la Escola Kumar desde la cual PermaMed realizó cientos de talleres, clases y eventos para profesores y estudiantes y la comunidad. Este sitio de demostración proporcionó ejemplos de cómo las personas podrían hacer la transición a una vida más sostenible y holística a una escala accesible. En los últimos años Conxa participó, guió y apoyó los talleres de la Escola Kumar y otras actividades en las escuelas locales. Ella y su maravillosa hija Joanaina, alentaron nuestra participación en la inspiradora escuela de Norai. El otoño pasado, Conxa regresó a casa para recuperarse de una enfermedad, pasando el año trabajando en el jardín y disfrutando del espacio con su familia, como siempre compartía. Estamos profundamente agradecidos de haber conocido a Conxa, sus hijas y su familia, y por su apoyo, inspiración, humor, perspicacia, coraje y orientación. Siempre agradecido- - Gràcies Conxa.

# data[].attributes.body
Em vaig enamorar !
Sí, en -amor- ar (t)!
De tu Conxa, de la teva vitalitat, energia, del teu carisme, de la teva apertura, de la teva rialla, de la teva entrega, de la VIDA dins i amb la VIDA.
Avui he sabut que has volat cap a l'altre pla!
Has deixat VIDA arreu aquí i segur q allà a on vas els enlluernaràs!!!

Em vaig enamorar del teu ésser en aquella trobada tan especial de Cant Orgànic a Maria, i de llavors ençà sé que de gran vull ser tan JOVE d'esperit i VITAL com tu!
Tan plena ! Tan genuïna! Tan de veres!

Les ÀNIMES  són eternes!
Hi tens un gran lloquet al meu/nostre cor!

Aquí en Nur ,amb només 4 mesets a la Terra, ja  connectava i t'admirava tant com jo!

Gràcies per ENAMORAR-NOS !!!
La MAR ,la MAR q tant t'agradava i q jo tant ador també, t'AMARA estimada!

Aquí a la Terra, ens trobarem en els CANTS i en les ONADES!

Gràcies per deixar-me descobrir-te!

# data[].attributes.body
In memoriam

Llocs, llocs, llocs...

Llocs de pas al pas de la vida.

Llocs perduts al caos de la memòria.

Llocs divagants i divergents.

Llocs imprescindibles en la consciència estructural de cada persona, en la història acumulada, en la praxi metòdica de l’individu.

Llocs que per sempre més seran la primera passa d’un camí de futur incert i esperançador.

Ulls tapats pel mariol·lo que ell mateix intentava treure’s amb una sola mà. En Pau donava les seves primeres passes a la terrassa de ca sa padrina.

A sa Cabaneta.

Biel Varet

Maig de 2019

# data[].attributes.body
El record de na Conxa és de fa més de 40 anys, però segueix viu com si fos l'altre dia!
Recordam la teva gran rialla, fresca i explosiva (en Pedro sempre t'ha comparat amb na Júlia Andrews), recordam la teva dolça veu, recordam el teu cant angelical...
Se'ns dubte Ses Voltes era el nostre univers particular  el nostre lloc de trobada on, a l'estiu, fèiem eixides collint ametlles, enrevoltant les figueres o simplement anant-hi a passar una estona, gaudint del foravila mallorquí dels anys 80...Fèiem jocs i cabrioles pels arbres, transformàvem el finestró de la caseta amb una tele, agafàvem mores de romaguer i les posàvem dins una bossera feta amb una fulla de figuera i un brancolí...i molts altres jocs d'infants...
Moments quotidians que són els que omplen la vida d'instants de felicitat!
Per això hem volgut dur un trosset de Ses Voltes aquí, a Sa Cabaneta, devora les teves restes.
Bon viatge a Ítaca, Conxa!

Els teus amics familiars de Sant Llorenç
17 octubre 2020

# data[].attributes.body
las Ánforas ,imágen y metáfora para recibir a nuestros seres , nuestros y del Universo.
La forma de estos contenedores es altamente femenina !
Cabidad y útero de la vida! Las imaginamos llenas de agua como el entorno en el que venimos a la tierra y en la Ánfora tenemos el elemento tierra que contiene agua viva por su proporción áurea como vientre universal con el movimiento de espiral que une el mundo superior y la vida en la Tierra.
Escogida por los hijos para ser vasija y receptáculo con todo el amor y aprendizaje compartido a lo largo de nuestra vida y dando tanto sentido a este viaje!

Conxa feliç viatge de tornada a la llum❤️

https://beteve.cat/la-familia-barris/taller-artista-arterapia-can-baro/

# data[].attributes.body
Vaig enviar-li aquest escrit que havia vist a l’exposició del Gran Hotel sobre els blaus:

Però l’ideal sura en el blau; i per tal que els esperits gaudeixin de la seva llum suprema, cal que s’enlairin…
Per als vols inconmensurables, tinc ales d’àliga que parteixen l’huracà amb cops màgis.
Ruben Dario, El pájaro azul

I li vaig dir: he pensat en tu, mirant la teva mar de Cala Blava…

Na Conxa em va respondre:

La mar és de tots. Tots formam part d’aquest blau immens que ens acolleix i ens impulsa.

# data[].attributes.body
Calidesa, jocs, llibres, paraules...

# data[].attributes.body
Quasi sempre arriba quan no s'espera!
Però na Conxa estava preparada...el seu somriure era d'esperança i també de deixar-se anar.
Ha creuat el pont i ha passat de la mà dels seus fills i néts a la mà de l' eternitat.
Agrairem que ens enviïs llum! Gràcies, gràcies, gràcies.
Xisca Tous

# data[].attributes.body
Condol de j'Associació JxM

# data[].attributes.body
Els inicis de l'escoleta Teix amb tú

# data[].attributes.body
ens en va contar tants a tots plegats...
La nit del diumenge vaig rebre aquest i em va caure tan bé...
Gràcies a n'Aina Llobera que me'l va fer arribar en un moment tan difícil.
El comparteixo per si a qualcú li pot agradar.

# data[].attributes.body
Conxa vares ser la meva primera mestra, em mostrares l'alegría, l'entusiasme i l'utopia dels nous projectes. Començar a l'escoleta Teix el meu camí com a mestra va ser un privilegi, on tot era possible.. omplir el cotxe d'infants i anar a berenar a Son Anglada on na Conxa ens esperava amb somriures i berenar... fer volar globus enmig de la plaça.....Gràcies per tants de projectes que has iniciat i que has regalat perquè d'altres les féssim créixer. Gràcies pel teu testimoni de vida, plena de vida. Pusy

# data[].attributes.body
Conversa de whatsapp dia 21 de maig:
Montserrat— Mira, Conxa, ahir ens va sorprendre amb el seu esclat i em va fer pensar en tu.
Conxa— Bon dia. Quina alegría de bon matí. Merci mon amie.
M— M’han dit que popularment es diu: sogra i nora, perquè cadascuna mira a costats oposats… Però també es diu Amarillis.
C— M’agrada més
Amarillis. Jo vull mirar en la mateixa direcció que na Maria José. Ella adora els seus fills i company i jo també els estim.

(dedicat a na Maria José)

# data[].attributes.body
La planta de flors blanques que mos vares regalar fa uns mesos, amb l’amor i la dolçor que sempre et varen caracteritzar. Aquell dia vares conèixer a en José i li vares donar la benvinguda a Mallorca amb la transparència i la pedagogia que mai vares perdre.
Sa planta que tant estimem va tenir un estiu esponerós, amb flors blanques que significava la teva bondat però a finals d'estiu tingué una plaga, pareixia que no ho superaria però després d'una poda sanadora està revisquent amb forces com tu també estàs creixent allà on siguis.
T'estimem i sempre et recordarem,
José i Tòfol

# data[].attributes.headline
Per a n’Eugeni, na Clara i na Joanaina. La nostra admiració per tot el que va fer la vostra mare a favor de l’educació, a favor de la llengua i a favor de la llibertat, amb la qual tinguérem el goig de compartir-ne alguna. També, li envejam la seva constant disposició per a col.laborar en qualsevol tasca per a la millora del nostre poble i de la nostra terra. Una abraçada. Montse Bonnín i Miquel Cabot

# data[].attributes.subject
Per a n’Eugeni, na Clara i na Joanaina. La nostra admiració per tot el que va fer la vostra mare a favor de l’educació, a favor de la llengua i a favor de la llibertat, amb la qual tinguérem el goig de compartir-ne alguna. També, li envejam la seva constant disposició per a col.laborar en qualsevol tasca per a la millora del nostre poble i de la nostra terra. Una abraçada. Montse Bonnín i Miquel Cabot

# data[].attributes.body
me la cantava sa mare, i ella, la vaig cantar als meus fills quan eren nins d'uè i va ser una de les cançons que van fer néixer el projecte "Moixonies per créixer".
Na Carol ahir vespre me la va enviar i me va fer riure veure comparèixer el dimoni cucarell...

# data[].attributes.body
Hi ha dolors que tenen categoria d'intims, com la mort d'una amiga, aquells que no gosen tenir veu perque no troben paraules per definir-los, pero Conxa era una dona tan lluminosa que es molt mes el que ens ha deixat que el que ens mancara sense ella. Estiguis alla on estiguis, amiga, la teva vella anima trobara el cami per renaixer amb mes saviesa, si cal, en ara.

# data[].attributes.body
Dilluns quan sortíem del tanatori el meu gendre em va explicar com acomiaden a les seves persones estimades al seu país, ell es Mexicà.
Em diu: La tía Conxa va a hacer un largo viaje y por ello en México le dejamos a su alcance tres ofrendas: Una vela encendida, un vaso lleno de agua y una flor.

La vela le alumbrará el largo camino que tiene por delante. El agua es el elemento purificador y la flor es para entregarla a la persona más querida, que será la primera que encontrará a su paso.

También rezamos trece oraciones a las "ánimas benditas", cada una de estas ánimas procede de una persona fallecida de nuestra familia, incluso de algunos que no   hemos conocido, como bisabuelos, tatarabuelos...y todos ellos están allí para acompañar a la tía Conxa en su camino, relevandose unos a otros y guiándola, es posible encontrar a alguien que no esperas y que ha significado algo en tu anterior vida.

La tia Conxa encontrará un ancho río que deberá cruzar y no lo podrá hacer sin la ayuda de un perro, de ahí el respeto que debemos tener a los animales, de otra forma será difícil encontrar ayuda para vadear el río. Éste será el último obstáculo que encontrará en su camino.

Per tant "Bon Camí" Conxa. Encara que els que et coneixem pensam que amb la teva "celeritat" amb la que feies les coses a la teva vida, arribaràs a destí aviat.

T’estimaré sempre.

Joan

# data[].attributes.attachment_link.description
EN RECORD DE NA CONXA VIDAL

Dissabte morí na Conxa Vidal i Oliver, mestra cofundadora de l'escola Mata de Jonc. Fins l'any 2018 no la coneixia personalment, però l'havia sentida anomenar molt....

# data[].attributes.body
Mentres ella partia ells l'acompanyaven

# data[].attributes.body
Na Conxa reuní aquesta colla entestada en celebrar els seus 69, perquè  algunes dècades l'havíem sorpresa els amics i parents... i del dinar en sortí aquesta excursió a Son Real.
Molts d'anys de lucidesa i espontaneïtat afectiva, molta frescor, força, presència i alegria.
Quanta saviesa i salut dins tu. Quin mirall on mirar-me. El meu conhort ara.

# data[].attributes.body
Cada temps compartit amb tu, amb la teva intuició, sensibilitat, bellesa, alegria, fortalesa i generositat, ha estat un temps de qualitat on les experiències viscudes sempre ens han alimentant i on plegades, hem anat cosint amb fils de vida nous significants als mots: compartir, descobrir, estimar, mirar, escoltar, cuidar, riure, jugar, agraïr, cel·lebrar, crèixer, aprendre, acceptar, fluïr, gaudir.......
Estimadíssima germana-amiga Conxa, dona d'aigua, la teva presència està brodada a la nostra ànima.

# data[].attributes.body
Gracias por todo el aprendizaje compartido, por tu visión, ideas e ilusión en cada proyecto. Hay una hermosa huella tuya en el corazón de mi hija, llena de naturaleza, semillas, nombres botánicos, colores, papeles, cantos rodados, cuentos y al final lo más grande para ella una gata compartida...

# data[].attributes.body
Com molts dels presents sabeu, fins a dia d'avui, la nit que mor algú estimat la son se fa enfora i les paraules tenen pressa per sortir. La nit que es va morir ma mare quan la son se'n va anar va venir el silenci. Tenc tantes coses a dir que no puc dir res. Aquesta segona nit m'he tornat desvetllar i m'he hagut d'aixecar a escriure... si no, ella no m'ho perdonarà.

Mamà, te deman disculpes per no trobar paraules meves per acomiadar aquesta darrera vida que hem viscut plegades. Necessit agafar les d'un poema escocès que qualcú un dia va compartir amb mi...

Pots plorar perquè se n'ha anat, o pots
somriure perquè ha viscut.
Pots tancar els ulls
i resar perquè torni
o pots obrir-los i veure tot el que ha deixat;
el teu cor pot estar buit
perquè no la pots veure,
o pots sentir-te plena de l'amor
que vàreu compartir.

Pots plorar, tancar la teva ment, sentir el buit i girar-te d'esquena,
o pots fer el que a ella li agradaria:

SOMRIURE, OBRIR ELS ULLS, ESTIMAR I SEGUIR.

T'ESTIM MU MARETA...

# data[].attributes.body
Recordo que una vegada, a partir d'un poemari que li vaig mostrar, em va preguntar si jo era una dona "de blau" o una dona "pelícana". No hi arribo. Ella és una dona eterna. Bon viatge, Conxa.

Patri

# data[].attributes.body
Gràcies Conxa per  tots els moments compartits.
La comunitat de veinats i veinades sempre et recordarem amb el gran somriure que sempre ens regalaves.

Generosa, amable, humil, tolerant, Lluminosa.... radiant.
Sempre atenta amb tots nosaltres, oferint a cada instant amb alegria, senzillesa i des del cor.

Les postes de Sol i la mar ens unien i ens uniran per sempre.
Dins el reflex del darrer raig del dia, sempre et recordarem amb un somriure.

T'ESTIMAM.
(Robert, Cristina, Michael, Aysun, Rudolf, Stefani, Jordi, Domingo, Agustina, Maria.... i la resta de veinats de la comunitat de Bellavista).

# data[].attributes.body
Sencillamente clarivident
Conxa: Guardaré el teu darrer wp... En resposta als meus apunts de Sicłia on em va agafar el tancament de fronteres en març..  :
"Viatjam per canviar la perspectiva i tornar cap a cases renovats... Para muestra un botón . Gràcies per compartir la teva experiència."

# data[].attributes.body
Estimada Conxa, 
Saps? Pera mi eres una dona extraordinària, bella per fora i bella per dins, vital , entusiasta, creativa, intuïtiva...  Captaves al vol els sentiments, les emocions, l’estat d’ànim, quan ens miraves. Quina sort haver-te conegut i haver format part un poc del teu projecte d’escola! M’encantava la teva tendresa amb els infants i com donaves  a cada un allò que percebies que necessitava: una paraula, una abraçada, un joc, una cançoneta, una proposta engrescadora....Gràcies, mil gràcies, Conxa, per haver existit, per ser com eres! Fins sempre!
Assumpta

# data[].attributes.body
Estimats Eugeni, Clara i Joanaina,
Heu tengut la sort de tenir una mare extraordinària.  Sé que ho sabeu.
Tots els que l'hem coneguda i hem fruït de la seva amistat ens consideram afortunats per haver compartit bocinets de la nostra vida amb na Conxa. Hi ha persones que ens fan creure que la Terra pot ser un lloc agradable per passar-hi una estona i na Conxa per a mi i per a tots ha estat una d'aquestes persones. Gràcies,  gràcies !
Elisabet Abeyà

# data[].attributes.body
- Quan estava malalt, venies a cuidar-me i llegíem, creàvem, molts contes junts.
- Les passejades fins a la caleta de Cala Blava on jugàvem a tirar pedres a la mar.
- Els consells que em donaves per dormir millor.
-Les meditacions que fèiem per curar-me quan estava malaltet.
-Quan fèiem classes de dibuixos junts.

# data[].attributes.headline
A na Margalida Alemany aquest vaixell, l'ha fet pensar en na Conxa.

# data[].attributes.subject
A na Margalida Alemany aquest vaixell, l'ha fet pensar en na Conxa.

# data[].attributes.body
Descansi en pau.
Ens acompanyem en el sentiment.
La llum, per fi.
Marita Camacho (amiga de Presents)

# data[].attributes.headline
Les paraules de na Conxa i la seva energia vital sempre al nostre cor✨✨✨✨💚💚       Dolça  (companya del taller literari)

# data[].attributes.subject
Les paraules de na Conxa i la seva energia vital sempre al nostre cor✨✨✨✨💚💚       Dolça  (companya del taller literari)

# data[].attributes.body
Na Conxa va oferir ca seva i la seva taula rodona per trobar-nos un grup de dones a propòsit d'en Joan Mascaró. Més endavant ens posàrem el
nom de PRESENTS

# data[].attributes.body
Miràvem llibres. Un dia na  Conxa em va dur aquesta foto grossa a ca nostra, la va deixar a la bústia i se'n va anar per no molestar.

# data[].attributes.body
Tia Conxa, sempre la nostra especial e irrepetible Tia Conxa, la que ens ensenyava la importància d'escoltar a la natura i de disfrutar-la amb tots els sentits, la que ens ensenyava a jugar amb les coses més insignificants i a la vegada més grans, la que posava en valor el més important que té la vida, l'amor entre les persones, els sentiments purs, la simplicitat, la natura...la VIDA.  Me sent privilegiada de dur dins jo una part de les ensenyances que ens vares transmetre de ben petits i que m'han marcat com a persona...m'omple d'orgull quant a ca meva me diuen ....: "Tia Conxa"perquè he fet o he dit alguna de les coses que t'eren pròpies i que te feien tan especial, tan humana, sensible i espiritual.  Sempre al meu cor, Tia Conxa

# data[].attributes.headline
😓em sap greu....descansi en pau....si....que necessitam la seva llum....Magda Solanas de Presents i Mata de Jonc.

# data[].attributes.subject
😓em sap greu....descansi en pau....si....que necessitam la seva llum....Magda Solanas de Presents i Mata de Jonc.

# data[].attributes.body
Aquest dia anàvem endolades, per una consigna de mestres...

# data[].attributes.headline
No puc creure que ja estigui en el més enllà. No ho puc pair. Segur que ha fet molt per un món millor i ens deixa grans records. Rosa Amengual, amiga mestra.

# data[].attributes.subject
No puc creure que ja estigui en el més enllà. No ho puc pair. Segur que ha fet molt per un món millor i ens deixa grans records. Rosa Amengual, amiga mestra.

# data[].attributes.headline
Ai ! Sé que estigui on estigui la seva força i energia creixerà, pero em sap tant de greu... La tendré present en el seu viatge. Com em va dir un dia: és una ànima vella i la seva, sé que tornarà més vella i plena encara. Àngels Cardona (mare de Mata de Jonc, amiga, poeta )

# data[].attributes.subject
Ai ! Sé que estigui on estigui la seva força i energia creixerà, pero em sap tant de greu... La tendré present en el seu viatge. Com em va dir un dia: és una ànima vella i la seva, sé que tornarà més vella i plena encara. Àngels Cardona (mare de Mata de Jonc, amiga, poeta )

# data[].attributes.body
Els nins i les nines, els passejos, l'escriptura, el foc, la mirada, la natura, els arbres, la mar, la síndria i el meló, el laberint, els escalons, nedar, la sirena...

Quants d'aprenentatges m'has regalat Conxa!
Les teves paraules, els teus vídeos o les teves imatges que arribaven directes i sempre aconseguien tocar alguna part de jo ❤

També m'has regalat la teva mirada. La teva mirada sempre amorosa i respectuosa. Sempre plena de generositat.
M'has mirat amb tant d'amor que m'has acompanyat a créixer. A créixer no només com a mestra, també com a dona.

Ahir vares partir💫 i me toca despedir-me d'una part teva, d'una part nostra.
Estic trista i, a la vegada, infinitament agraïda pel temps i els moments viscuts amb tú.

Sempre et duré amb jo.
Bon viatge Conxa ⚘🧜‍♀️
T'estim

# data[].attributes.body
Conxa... Inspiradora de calma i quietud. Generosa, vital i propera. Agraesc haver-la trobat en la vida i haver compartit moment intensos de sensibilitat. Una abraçada a l'ànima a totes!

# data[].attributes.body
Llum i força de tot cor

# data[].attributes.body
Dia 5 d'octubre va ser el darrer dia que em va escriure al wassap.
Jo li havia enviat una foto de la lluna matinera i em va dir:
Saps que ets una artista?
Em va inspirar tant que vaig fer servir la foto per acabar unes gloses que feia temps tenia empantanegades...

Ara he vist que no era la Lluna qui parlava sinó na Conxa.

# data[].attributes.headline
Discretament, sense molestar....Així era ella. Que la terra li sigui lleu. Una abraçada a totes. 💙💫 Maria Barceló de  la Llibreria Lluna

# data[].attributes.subject
Discretament, sense molestar....Així era ella. Que la terra li sigui lleu. Una abraçada a totes. 💙💫 Maria Barceló de  la Llibreria Lluna

# data[].attributes.body
Sóc na Montserrat i com que no tir res, he recordat que l'endemà d'haver estat amb el grup de dones PRESENTS a Sant Honorat fent meditació, na Conxa va escriure això:

La rebuda amistosa de na Maria, el ball a la gran sala, arrenglerades després escoltant el batec de la casa, els cants de Monserrat, amb l'eco de Margalida.

La passejada en silenci, marcant les passes, olorant la garriga, contemplant la immensitat davant, enfora, concentrant-nos en el moviment intern.

En arribar a l'acantilat vaig sentir a Toni amb la seva mirada observadora que poc a poc vaig incorporant a mida que ell es va allunyant,

El vaig seure al taburet fet d'un tronquet, i jo el vaig acompanyar asseguda a la bala de palla amb palets per respaldar me, així ens agombolàrem un moment per recomençar el camí de tornada.

El reagrupar nos, totes, a l'esglèsia , enrevoltant el buit central, cada una recollida en el seu respirar, les mans colocades en diferents maneres, un estar unificat.

# data[].attributes.body
Des del moment que ens vam conèixer amb ella i en Vicenç, com a pares de la guarderia de la Santa Pagesa, ens vam fer molt amics. No tan sols com a membres del col·lectiu d'ensenyants i pares que vam bregar per posar en marxa l'escola Mata de Jonc, sinó que les dues famílies vam fer excursions plegats i vam passar moments molt agradables amb els nostres fills. En guard alguna foto que més d'una vegada he mirat amb un somriure.
Na Conxa va ser una persona clau en tota aquella aventura, amb la seva manera tranquil·la i incansable de guanyar-se les simpaties de tothom.
És com si encara la veiés parlar animosa, amb el seu somriure lleuger i aquells ullets petits.
Així la recordaré sempre.
Una abraçada ben forta a tota la família.                          Isidor Marí

# data[].attributes.body
Una gran ombra de tristesa ens colgarà a totes aquesta nit. Però enmig del plany, encara sentirem la seva veu que ens diu: Aferrau-vos a la vida! Gràcies don d’haver-la conegut.

# data[].attributes.headline
Bon viatge, Conxa!!!Gràcies per la teva llum🙏🏻🌟Maria del Mar Forns (companya del taller literari)

# data[].attributes.subject
Bon viatge, Conxa!!!Gràcies per la teva llum🙏🏻🌟Maria del Mar Forns (companya del taller literari)

# data[].attributes.body
Adéu, Conxa. Allà t’hi veurem sempre, al jardí del teu pare o a cada llum de ponent. Bon darrer vol.                                        Josep Manuel Vidal Illanes (profe del taller literari)

# data[].attributes.body
ETS SÀVIA I SANA, TENS LA GRÀCIA D'INSPIRAR-NOS, D'ENAMORAR-NOS, DE MIRAR CAP A LA LLUM I REFLECTIR-LA, DE FER REAL EL QUE SEMBLA IMPOSSIBLE, D'ACOSTAR-NOS A LA PERSONA QUE VOLEM SER, DE LLEVAR FERRO, DE RIURE, D'ESCOLTAR TAN BÉ I RECORDAR, I INTERESSAR-TE PER LA CIRCUMSTÀNCIA DE CADA PERSONA, DE SORPRENDRE'NS SEMPRE, FINS EL TEU DARRER ALÈ, D'ENTRAR-NOS DINS I ACOMPANYAR-NOS: GRÀCIES, GRÀCIES, GRÀCIES.
Margalida Munar

# data[].attributes.body
Estimada Maria:
Son molts de  sentiments es que guaiten pes meu coret quant reb sa notícia de sa mort de na Conxa. No he sebut si ha sofert o no es darrers dies de sa seva vida. M'hagués agradat molt poder despedir-la amb una aferrada ben grossa per tot lo que  ha lluitat i per lo qu'ha suposat en sa vida de molts  de noltros. Ja era hora  de dir-l'hi "T'estim molt. Gràcies Conxa i que descansis en pau"
Manolo

# data[].attributes.body
Stupendam, la teva presència ens acompanya....

# data[].attributes.headline
Aquest poema, tan senzill, m’ha servit unes quantes vegades a la vida per acomiadar persones de les quals m’ha arribat un cor i una ànima plens de bondat. Com ella, com na Conxa.

# data[].attributes.subject
Aquest poema, tan senzill, m’ha servit unes quantes vegades a la vida per acomiadar persones de les quals m’ha arribat un cor i una ànima plens de bondat. Com ella, com na Conxa.

# data[].attributes.body
Marosa

# data[].attributes.body
Reviso todo aquello que compartimos y esta frase que en su momento sólo te gustó a ti ahora cobra una nueva dimensión para mí. Hoy casi no he podido llorarte, me guardo mis lágrimas igual que el día que murió mi padre, hoy, por no herir a mi hija, entonces por no preocupar a un marido. Querida amiga, encontraré el espacio y el momento para despedirte. Tú y yo sabemos que se puede estar presente desde otro lugar. GRACIAS por ser mi amiga, has significado muchísimo para mí. Has sido incendiaria, contigo se han iluminado muchas de mis oscuridades, te quiero y aunque nunca fuiste capaz de decírmelo con palabras, sé que me quieres. Adiós, contigo he conocido la amistad en una nueva dimensión, me has hecho muy feliz.
Rocio Mesa (companya i amiga del  taller literari)

# data[].attributes.headline
de Jaume Mayans ( company del taller literari)

# data[].attributes.subject
de Jaume Mayans ( company del taller literari)

# data[].attributes.body
Conxa, sort i ventura! Qué la llum de la Lluna t’acaroni suaument i et faci eternament lliure i feliç.

# data[].attributes.body
Duré sempre amb mi la manera de vuire que m'has ensenyat!!
Aquesta cançó l'escoltàvem sovint a la sala gran de Sa Cabaneta els Diumenges d'hivern.

Amor particular

Lluís Llach

Com t'ho podria dir
Perquè em fos senzill, i et fos veritat,
Que sovint em sé tan a prop teu, si canto,
Que sovint et sé tan a prop meu, si escoltes,
I penso que no he gosat mai ni dir-t'ho,
Que em caldria agrair-te tant temps que fa que t'estimo.

Que junts hem caminat,
En la joia junts, en la pena junts,
I has omplert tan sovint la buidor dels meus mots
I en la nostra partida sempre m'has donat un bon joc.
Per tot això i coses que t'amago
Em caldria agrair-te tant temps que fa que t'estimo.

T'estimo, sí,
Potser amb timidesa, potser sense saber-ne.
T'estimo, i et sóc gelós
I el poc que valc m'ho nego, si em negues la tendresa;
T'estimo, i em sé feliç
Quan veig la teva força, que empeny i que es revolta, que
Jo... que jo...

Que passaran els anys,
I vindrà l'adéu, com així ha de ser,
I em pregunto si trobaré el gest correcte,
I sabré acostumar-me a la teva absència,
Però tot això serà una altra història,
Ara vull agrair-te tant temps que fa que t'estimo.

T'estimo, sí,
Potser amb timidesa, potser sense saber-ne.
T'estimo, i et sóc gelós
I el poc que valc m'ho nego, si em negues la tendresa;
T'estimo, i em sé feliç
Quan veig la teva força, que empeny i que es revolta, que jo...
Soneh!

# data[].attributes.body
Gràcies per tot Padrina
Roc

# data[].attributes.body
Moltes gràcies estimada padrina, per aquesta gran felicitat i amor què ens has donat a aquest món passatger, et devem gran part dels nostres coneixements, de la vida i les flors en aquest moment. Sempre has estat al nostre costat, ens has ensenyat la gran habilitat d’entendre a les persones i a tot el què ens envolta. Gràcies per haver estat amb nosltres.

# data[].attributes.body
Ha estat un dels anys més fantàstics i alhora més difícils de les nostres vides.

Hem après que tot és temporal.

Moments. Sentiments. Les persones. Les flors.

Hem après que en l'amor es tracta de donar. Donar-ho tot. I deixar també que faci mal.

Hem après que la vulnerabilitat sempre és l'elecció correcta; perquè és massa fàcil ser fred en un món en el que és tan difícil seguir sent suau i afable.

Hem après que tot ve en grups de dos: Sal i sucre. Dolor i alegria. Jo i tu. Vida i mort. És l'equilibri de l'univers.

Ha estat l'any de viure tant bé i de patir tant.

D'aprendre que la xocolata ho pot arreglar gairebé tot.

I que per cada mal no sempre hi haurà els braços de les nostres mares.

Hauríem d'aprendre a enfocar-nos en l'energia càlida. Sempre. Submergir-hi tot el cos i esdevenir els millors amants del món.

Rupi Kaur - The sun and her flowers

Gràcies Rupi Kaur per deixar-nos les teves paraules en un dia tan trist per nosaltres...

Eugeni, Clara i Joanaina

# data[].attributes.body
Avui és un gran dia,
El dia del Pilar,
I m'acabo d'assebentar,
que na Conxa Vidal partia...
S'en va a l'horitzó desitjat, deixant el pilar ben posat, els fonaments de Mata de Jonc, escola forta com un tronc.
Et recordo amb empenta i bellesa,
Amb gran rialla i fortalesa, aquell perfum i flaire de JOANAINA,
aquells ulls de mirada CLARA i
aquell pensament de gran EUGENI.
Disfrutau de la seva partida, de la seva obra compartida, d'aquest llegat tan ben dibuixat,
i d'aquest jardí tan ben floretjat, que es diu Eugeni, Clara i Joanaina.
Revisant pinzellades del passat, mamare Teresa m'ha recordat, que mentres les persianes de Son Anglada pintava, na Conxa al seu ventre engendrava, aquell infanto, aquella criatura, que feia olor de confitura, tė, infusió  i d'abeurat, que la meva persona havia oblidat. Ha sigut després d'una becaina, que he sentit el flaire i el perfum de na Joanaina.

# data[].attributes.body
Sé que no hem compartit gaires moments,que la Nostra sang no era la mateixa i que les nostres vides tenien rumbs diferents...Però si que sé que el que sento cap a tu, això ja mai es podrà borrar..el sentiment d’agraïment,d’admiració i d’amor já está unit a tu per sempre...Gràcies a la teva bonat , al teu bon cor i a n’aquesta noblesa he pogut tirar cap endavant...Tornaría al moment que et vaig llegir aquella carta miran-te als ulls..i et diria uni mil pics més que m’has tornat a sa vida...Aquelles paraules amb aquell sentiment están escrites a un paper igual que ho estan dins el Meu cor..No hi haurà vides suficients per agraïr-te el que vares fer per jo i el que vaig aconseguir Gràcies tu...T’estim Conxa i sé que sempre estarás amb jo i la teva gran esència  m’acompanyarà tota sa vida...Eternament agraïda amb tu..Eternament al cor🌹

OBDÚLIA..

# data[].attributes.headline
Gràcies Conxa! Trobaré a faltar la teva llum!                   Maria José. 

# data[].attributes.subject
Gràcies Conxa! Trobaré a faltar la teva llum!                   Maria José. 

# data[].attributes.body
He hecho de la muerte una mensajera de alegría para ti. ¿Por qué te afliges? He hecho que la luz resplandezca sobre ti. ¿Por qué te ocultas de ella?