# data[].attributes.headline
ADM. CORTIZONULUI                                                                                                                                                                                              1. Definitie                                                                                                                                                                                             CORTIZONUL = hormon secretat de stratul cortical al glandelor suprarenale sub acţiunea stimulatoare a glandei hipofize → prin hormonul corticotrop sau adenocorticotrop (ACTH). ACTH este secretat de hipofiza si stimuleaza secretia cortizonului si a altor hormoni suprarenali.           

# data[].attributes.subject
ADM. CORTIZONULUI                                                                                                                                                                                              1. Definitie                                                                                                                                                                                             CORTIZONUL = hormon secretat de stratul cortical al glandelor suprarenale sub acţiunea stimulatoare a glandei hipofize → prin hormonul corticotrop sau adenocorticotrop (ACTH). ACTH este secretat de hipofiza si stimuleaza secretia cortizonului si a altor hormoni suprarenali.           

# data[].attributes.body
Cortizonul este un hormon de tip steroid;

Glucocorticoizii pot fi:

- hormoni ai corticosuprarenalei, în mod natural sau

- analogi de sinteză cu efect antiinflamator marcat și acțiuni importante asupra metabolismului glucoproteic.

# data[].attributes.body
3. Efecte
- Inhibă procesele inflamatorii, diminuează formarea edemului local și mențin răspunsul vaselor la catecolamine;

* Catecolamina este un compus organic monoaminic, cu grupa amină legată de un catecol. Cele mai importante catecolamine sunt: dopamina, adrenalina și noradrenalina.

- Au proprietăți antialergice marcate;

- Sunt eficace în toate tipurile de șoc circulator;

- Influențează constantele hemogramei;

- Scad apărarea organismului la infecții, întârziind cicatrizarea;

- Cresc secreția gastrică de acid clorhidric (HCl);

- Stimulează sistemul nervos central (SNC), creând o stare de bine, dar pot declanșa reacții psihotice;

- Favorizează retenția de sare și apă;

- Favorizează gliconeogeneza pe seama proteinelor.

* Glicogenogeneza este procesul metabolic de biosinteză al glicogenului și se realizează prin legarea moleculelor de glucoză.

# data[].attributes.body
1. Definitie
2. Scop
3. Efecte
4. Indicatii
5. Pregatirea materialelor
6. Pregatirea pacientului
6.1. Psihica
6.2. Fizica
7. Medicamente utilizate
7.1.
8. Supravegherea pacientului
9. Educatia pacientului
10. Observatii

# data[].attributes.body
7. Medicamente utilizate
Forme de prezentare:

A. CORTIZON:

1. Dexametasonul - sol. inj., f. de 2 ml - 8 mg sau 4 mg;

2. Hidrocortisonum;

• Flebocortid - pulbere 100 mg + 1 f de 2 ml solvent;

• Hidrocortizon hemissuccinat (HHC): • sol. inj. adm. strict i.v. 25 mg/5 ml – 1 f HHC a 1 ml + 1 f solvent de 4 ml;

• sol. inj. adm. prin inj. i.v., i.m. sau perf. i.v.: 1 fl. pulbere 100 mg hidrocortizon succinat sodic + 1 f solvent de 2 ml;

3. Methylprednisolon = Medrol = Solu-Medrol:

- Medrol - cp de 16 mg, 32 mg, 4mg - se administrează per os sau oral;

- Solu-Medrol pulbere sterila 40 mg sau 125mg: 1 fl. cu două compartimente;

- Solu-Medrol pulbere sterilă 250 mg/ 500mg/ 1000mg/ 2000mg: 1 fl. + 1 fl.;  Poate fi administrat i.v și i.m. sau în perfuzie i.v.

Nu se amestecă cu alte medicamente.

Constituirea soluției:

Fl. compartimentat:

- Se apasă pe activatorul de plastic pentru a forța pătrunderea solventului în compartimentul inferior;

- Se agită ușor pentru obținerea sol.;

- Se îndepărtează porțiunea de plastic care acoperă centrul dopului;

- Se sterilizează fața superioară a dopului cu un bactericid adecvat;

- Se pătrunde cu acul prin centrul dopului pana când vârful sau este abia vizibil. Se întoarce fl. cu gura în jos pentru a se extrage sol.;

Fl.: în condiții aseptice, se adaugă solventul în fl. cu pulbere sterilă. Se folosește numai solvent special;

Prepararea sol. perf.: Mai întâi se reconstituie sol. așa cum este indicat. Terapia poate fi inițiată prin adm. sol. de metilprednisolon succinat de sodiu i.v. timp de minimum 5 min. (pentru doze mai mici de 250 mg) pana la 30 de min. (pentru doze mai mari de 250 mg). Dozele ulterioare pot fi administrate similar. Daca se dorește, med. poate fi adm. în sol. diluate, prin amestecul sol. reconstituite cu dextroză 5% în apă, ser fiziologic sau dextroza 5% în sol. de NaCl 0,45% sau 0,9%. Sol. rezultate sunt stabile din punct de vedere fizic și chimic timp de 48 h.

B. PREDNISOLON
- Decortin – 5 mg și 20 mg/cp;

• Solu - decortin - pulbere pentru suspensie inj. 50 sau 250 mg, fl. +1 f. de 5ml solvent;

C. PREDNISON - adm. orală:

•  N. Prednison - cp. 5 mg;

•  Prednison - cp. 5 mg.

# data[].attributes.body
2. Scop

# data[].attributes.headline
ADM. CORTIZONULUI                                                                   13. Evaluarea eficacitatii procedurii 13.2. Bilant negativ (Rezultate nedorite): 

# data[].attributes.subject
ADM. CORTIZONULUI                                                                   13. Evaluarea eficacitatii procedurii 13.2. Bilant negativ (Rezultate nedorite): 

# data[].attributes.body
SISTEMICE: Eritem facial, Hiperglicemie
LOCALE: Durere la locul injectiei, Depigmentarea pielii

# data[].attributes.body
4. Indicatii
- Boli reumatismale, lupus eritematos sistemic - LES (boală cronică autoimună);

- Scleroza multiplă (boală progresivă a SNC incurabilă);

- Stări edematoase - glomerulonefrita (inflamația glomerulilor renali) sau nefrita lupică (inflamația rinichiului cauzată de LES);

- Boli neoplazice în stadiul terminal, pentru îmbunătățirea calității vieții și pentru profilaxia stărilor de greață și vărsături provocate de chimioterapia antineoplazică;

- Boli alergice.

# data[].attributes.body
5. Pregatirea materialelor

# data[].attributes.body
6. Pregatirea pacientului
6.1. Psihica
6.2. Fizica

# data[].attributes.body
8. Supravegherea pacientului
- Se monitorizează TA, există risc de creştere prin retenţie hidrosalină. Se recomandă dietă hiposodată, alimente bogate în calciu și vit. C (pt. funcţionarea glandei corticosuprarenale și prevenirea osteoporozei, în cazul tratamentului de lungă durată cu cortizon).

- Se monitorizează greutatea pacientului periodic în tratamentul de lungă durată, există risc de obezitate.

- Apar pirozisul (senzație de arsură retrosternală) și epigastralgii (dureri în zona epigastrului), se administrează inhibitori ai secreţiei gastrice și regim alimentar de protecție.

- Se supraveghează scaunul, există risc de acutizare a ulcerului gastroduodenal.

- Se monitorizează glicemia - creşte prin gluconeogeneză. Se recomandă regim hipoglucidic, se supraveghează atent pacienţii cu diabet. Există risc de diabet cortizonic.

* Gluconeogeneza este o cale metabolică care are ca rezultat generarea de glucoză din substraturi nonglucidice.

- Pacientul poate acuza slăbiciune musculară, deoarece se pierde K în timpul tratamentului. Se recomandă dieta hiperpotasică și hiperproteică.

- Se monitorizează comportamentul pacientului; pot aparea stări de agitaţie, insomnie, tulburări psihotice.

- Se observă aspectul tegumentelor, pot aparea edeme.

# data[].attributes.body
11. Educatia pacientului
Se recomandă pacientului:

- Să ia med. după masă sau împreună cu gustarea;

- Să respecte orarul de adm.: 2/3 din doză la ora 8°° și 1/3 din doză la ora 16°° pt. a respecta nivelul maximal al secreţiei fiziologice a cortizonului;

- Să nu omită nicio doză de med.;

- Să evite situaţiile de stres accentuate și activităţile suprasolicitante;

- Să nu modifice dozele fără acordul medicului, doza fiind strict individualizată de către medic;

- Să-și monitorizeze semnele și simptomele care pot apărea: anorexie, greață, vărsături, slăbiciune, depresie, ameţeală, poliurie, pierdere în greutate și să anunţe medicul;

- Să-și monitorizeze greutatea periodic în tratamentul de lungă durată, să observe modificarea feţei (față în lună plină), prezența edemelor;

- Să-și monitorizeze TA, iar în cazul creşterii ponderale să se adreseze medicului;

- Să consume o dietă hiposodată și hiperproteică în timpul tratamentului și să consume moderat glucide;

- Să echilibreze efortul fizic cu repausul;

- Să nu întrerupă tratamentul brusc sau fără acordul medicului, scăderea dozelor realizându-se treptat;

- Se atenționează pacientul să nu ia med. fără acordul medicului.

# data[].attributes.body
12. Observatii
- Dozele sub 250 mg se pot administra i.v. lent în cel puțin 5', iar cele peste 250 mg în PEV, în cel puțin 30';

- Doza se scade treptat conform recomandării medicale;

- Soluția obținută prin dizolvarea liofilizatului se păstrează max. 48h.

# data[].attributes.body
9. Reorganizarea locului de munca

# data[].attributes.headline
ADM. CORTIZONULUI 10. Notarea procedurii

# data[].attributes.subject
ADM. CORTIZONULUI 10. Notarea procedurii

# data[].attributes.body
13. Evaluarea eficacitatii procedurii
13.1. Bilant pozitiv (Rezultate asteptate/dorite)

# data[].attributes.body
Administrarea corecta a insulinei este unul din elementele obligatorii pentru un control glicemic bun.
Insulina umana poate fi gasita sub forma de flacoane a cate 10 ml si cartuse a cate 3 ml.
Analogii de insulina utilizati in prezent sunt ambalati doar in pen-uri preumplute a cate 3 ml.
Insulinele bazale sub forma de suspensie au continut tulbure din cauza cristalelor de insulina si a solventului. Acestea se depun la fundul flaconului sub forma de sediment; nu este semn de alterare a insulinei.
Insulinele prandiale sunt niste solutii limpezi. Analogii de insulina sunt cu continut limpede.
Pastrarea insulinei. Daca ati deschis flaconul sau cartusul pentru utilizare, veti pastra in continuare insulina la temperatura camerei, asigurandu-va ca nu este mai mare de 30⁰C. In aceste conditii, insulina isi pastreaza toate proprietatile.
Rezervele de insulina (flacoanele neincepute) vor fi pastrate la frigider, la temperaturi intre +2⁰C si + 8⁰C.
Protejati insulina de actiunea temperaturilor inalte, de peste +30⁰C si a celor joase, mai mici de 0⁰C.
Nu puneti insulina niciodata in congelator. Aveti grija sa nu fie supusa inghetului.
Aveti grija sa respectati timpul maxim de expunere a preparatelor de insulina la temperaturile mediului.
Produsele de insulina vor fi utilizate strict in termenul indicat pentru fiecare preparat.
Timpul de pastrare a insulinei in flacon sau cartus desigilat este diferit de la un preparat la altul. De aceea este important sa consultati tabelul de preparate cu insulina. Respectati cu strictete acest termen. Pentru o buna evidenta, puteti inscrie pe flacon data in care l-ati deschis si chiar puteti calcula din start ziua expirarii preparatului.
Insulina se poate administra cu seringa, pen-ul sau pompa de insulina, mai des utilizata la copii sau la persoanele tinere cu diabet zaharat tip 1.
Inainte de utilizarea insulinelor bazale, este necesar sa obtineti o solutie uniforma, tulbure, de aspectul laptelui.
Desuspendarea solutiei se obtine prin rotirea flaconului intre palme de cateva ori in diferite proiectii sau prin miscari fine de agitare. Nu agitati brusc flaconul prin zdruncinare. Se pot forma bule de aer, care nu pot permite sa dozati corect insulina.
Insulinele prandiale nu au nevoie de o pregatire speciala deoarece sunt limpezi.
Reguli de aministrare a insulinei. Aspiram o cantitate de aer egala cu doza de insulina, introducem aerul in flaconul de insulina, aspiram cantitatea de insulina un pic mai mare decat cea necesara cu 1-2 unitati, pentru a putea elimina mai usor aerul. Administram insulina subcutanat.
Pentru administrarea insulinei, exista seringi special concepute in acest scop, care pot fi procurate in orice farmacie. Iata care sunt criteriile pentru alegerea corecta a seringii de insulina: marcajul de pe seringa este necesar sa indice o valoare egala cu cea a concentratiei insulinei pregatite pentru administrare.
Volumul seringii. Seringa de 0,5 ml, a carei unitate de marcaj este o liniuta, corespunde cu o unitate de insulina.
Seringa de 1 ml, a carei unitate de marcaj este o liniuta, corespunde cu doua unitati de insulina.
Acul nedetasabil este recomandat. Cand se efectueaza injectia, o cantitate mica de preparat ramane in spatiul dintre seringa si ac, acesta fiind numit spatiu mort.
La seringile de insulina care au acul fixat, spatiul mort este mai mic, fapt care face posibila o dozare mai exacta a insulinei.
Foarte importanta este lungimea acului. Daca acul este mai lung, atunci probabilitatea de a nimeri in stratul muscular este mai mare si nu se va produce efectul dorit al tratamentului.
Exista seringi de insulina cu o lungime a acului de 6, 8, 12, 27 de mm. Cu cat acul este mai scurt, cu atat precizia este mai mare.
Daca administrati insulina cu ajutorul pen-ului, este necesar sa cunoasteti structura pen-ului. Astfel, pen-ul este compus din: carcasa propriu-zisa, butonul, selectorul de doza si doza pe care o vede pacientul. Ulterior, este nevoie de cartus, capacul stiloului, membrana de cauciuc. Neaparat vorbim despre acul care ar trebui sa fie de aproximativ 4-6 mm, compus din capac, protectorul acului, acul propriu-zis si membrana protectoare.
Reguli de utilizare a pen-ului. Este foarte important ca dupa utilizarea pen-ului, seringa, acul sa fie detasate de pen-ul propriu-zis, deoarece exista posibilitatea de scurgere a insulinei si ulterior patrunderea aerului.
Locurile de injectare a insulinei - sunt repartizate in dependenta de administrarea insulinei rapide ori insulinei bazale.
Deci, zonele recomandate pentru administrarea insulinei sunt: abdomenul, exceptie face zona de 1 cm in jurul ombilicului. Persoanele slabe nu vor alege pentru injectare zonele laterale ale abdomenului; coapsele - zona anterolaterala a treimii superioare; fesele, in zona superioara externa si zona externa a regiunii lombare, in brate, regiunea treimii superioare. Aceasta regiune va fi folosita daca exista o persoana care va ajuta la injectare deoarece este foarte greu de mentinut pliul cutanat.
Insulinele prandiale (umane) se vor injecta de preferinta in regiunea abdomenului.
Insulina bazala - in special in regiunea bratelor, feselor si a coapselor.
Insulinele premixate necesita a fi injectate in abdomen.
Analogii de insulina, indiferent de durata de actiune, se pot injecta in orice loc deoarece viteza de absorbtie este aceeasi.
Acele utilizate trebuie sa fie cat mai scurte pentru a evita administrarea intramusculara a insulinei. Lungimea optima a acului este de 4 mm. La persoanele cu exces de greutate, se permit si ace cu lungimea de 5 mm; iar pentru stilouri - de 4 mm, pentru seringi - de 6-8 mm.
Acul de 4 mm se va introduce perpendicular pe suparafata pielii, indiferent de faptul daca a fost efectuat pliul cutanat. Daca aveti deficit de greutate, se poate efectua pliul si apoi va fi introdul acul, perpendicular pe pliu.
Daca se vor folosi ace de 6 mm, acestea se vor introduce sub unghi de 45 de grade fata de suprafata pielii, fara a efectua plica.
La folosirea acelor mai mari de 6 mm, este nevoie de o alta persoana care sa va administreze insulina, deoarece va fi necesar in mod obligatoriu  sa fie format pliul cutanat.
Nu se recomanda utilizarea acelor de mai multe ori.
Astfel ca injectarea trebuie efectuata subcutanat, cea mai preferabila cale si foarte importanta este rotatia locurilor de administrare in interiorul aceleiasi regiuni, pentru a atenua variabilitatea absorbtiei si a preveni complicatiile ulterioare, ca de exmplu lipodistrofia.
Administrarea intravenoasa - calea de electie in caz de cetoacidoza si a starilor de hiperglicemie. Se administreaza doar insuline cu durata rapida de actiune
Actrapid, Humulin-R.
Injectarea intramusculara este calea de rezerva cand se urmareste un efect rapid, iar abordul intravenos este imposibil.
Daca vorbim despre complicatiile care survin in urma injectarii, ne referim la lipodistrofii. Acestea ar reprezenta o dereglare a tesutului adipos al corpului, care s-a format dupa administrarea preparatelor de insulina in acelasi loc.
Pentru a exclude acest fenomen, se recomanda sa examinam periodic zonele de injectare, sa schimbam locul de injectare. Fiecare zona a corpului va fi impartita in cadrane si in fiecare saptamana se va utiliza un nou cadran. Mentineti distanta de 1 cm intre injectii.
Folositi acele doar o singura data.
Evitati administrarea de insulina in zonele suspecte pentru lipodistrofie.

# data[].attributes.headline
ADMINISTRAREA INSULINEI  1. Definiție                               2. Obiective                             3. Indicații	                           4. Tipuri de insulină               5. Forme de prezentare         6. Păstrarea insulinei             7. Stabilirea dozei și tipului de insulină                               8. Pregătirea materialelor     9. Pregătirea pacientului    10. Efectuarea administrării insulinei                                 11. Educația pacientului     12. Supravegherea pacientului                            13. Complicaţii       

# data[].attributes.subject
ADMINISTRAREA INSULINEI  1. Definiție                               2. Obiective                             3. Indicații	                           4. Tipuri de insulină               5. Forme de prezentare         6. Păstrarea insulinei             7. Stabilirea dozei și tipului de insulină                               8. Pregătirea materialelor     9. Pregătirea pacientului    10. Efectuarea administrării insulinei                                 11. Educația pacientului     12. Supravegherea pacientului                            13. Complicaţii       

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                    1. Definiție    

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                    1. Definiție    

# data[].attributes.body
Insulina - este un hormon, secretat de insulele lui Langerhans, ce participă la metabolismul glucidelor,                - este c.m. imp. hormon în metabolismul glucidelor,           - contribuie la micșorarea conc. glucozei în sânge.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                     2. Obiective    

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                     2. Obiective    

# data[].attributes.body
- Promovarea și menținerea stării de bine, clinic și psihologic a pacienților;
- Evitarea hipoglicemiilor severe, a hiperglicemiei simptomatice și a cetoacidozei.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                                                   3. Indicatii  

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                                                   3. Indicatii  

# data[].attributes.body
- DZ tip 1 (indicație absolută);

- DZ tip 2:

• Atunci când nu se ating obiectivele terapeutice cu dozele maxime tolerate ale preparatelor antihiperglicemice orale combinate cu dieta;

• Episoade de stres metabolic acut (IM, AVC, infecții moderate sau severe);

• Pre -, intra - și postoperator când se suspendă med. orală;

• În cazul contraind. preparatelor orale (insuf. hepatică și renală);

• Reacţii adverse ale unor preparate orale;

- DZ gestațional care nu se rezolvă prin dietă;

- Urgențe hiperglicemice (cetoacidoză, hiperglicemie osmolară);

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI 	                                                                                                                               4. Tipuri de insulină        

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI 	                                                                                                                               4. Tipuri de insulină        

# data[].attributes.body
1. Insuline prandiale:

- analogi de insulină cu acțiune rapidă:

• Insulina Lispro (Humalog);

• Insulina Aspart (Fiasp. Novorapid);

• Insulina Glulisine (Apidra).

Analogii de insulină cu acțiune rapidă au absorbție rapidă (10-15 min.) și se adm. cu 15-20 min. preprandial, însă pot fi adm. și în timpul mesei sau postprandial.

- insulină cu durată scurtă de acțiune (regular). Acestea se pot adm. s.c. și sunt singurele care se pot administra i.v., i.m. și utilizând pompele de insulină.

Insulinele cu durată scurtă de acțiune intră în acțiune în 30-60 min. din momentul inj. și de aceea se adm. cu 30 min. înainte de masă.

Tipuri de insuline cu durată scurtă de acțiune: Humulin R, Insuman Rapid.

Insuline cu acțiune intermediară (NPH): Monotard, Insulatard, Humulin N, Insuman basal prezintă vârf de acțiune la 5-8 h și variabilitate crescută a acțiunii;

Analogi de insuline cu acțiune lungă (insuline bazale) au durata de acțiune între 18 -24 h.

Tipuri de analogi de insuline cu acțiune lungă:

• Insulina Glargine (Lantus, Toujeo);

• Insulina Detemir (Levemir);

• Insulina Abasaglar – med. biosimilar (med. de referință este insulina glargine).

2. Amestecurile de insulină se realizează între insuline prandiale și insuline bazale.

Formele premixate conțin, în proporții variabile (25/75, 30/70, 50/50), insulină cu durată scurtă de acțiune și insuline NPH (Mixtard 30, Insuman Comb 25, Insuman Comb 50, Humulin M3). Există și insuline premixate cu analog rapid lispro și insulină NPH modificată în proporții 25/75 și 50/50 (Humamix 25, Humamix 50), cât și cu analogul rapid aspart și insulină NPH (Novomix 30).

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                                                   5. Forme de prezentare               

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                                                   5. Forme de prezentare               

# data[].attributes.body
Insulina se prezintă în țara noastră în:

- Fl. de 5 ml sau 10 ml ce conțin insulină în conc. de 100UI/1 ml. Din fl. insulina se adm. cu seringa;

- Cartușe de 3 ml ce conțin insulină în concentrație de 100UI/1 ml. Insulina se adm. cu ajutorul penului sau, dacă se defectează, se poate folosi seringa;

- Sisteme preumplute (optiset, novolet, solostar), care conțin insulină în conc. diferite 100 UI/1 ml, 200 UI/1ml, 300 UI/1 ml. în acest caz nu se poate folosi seringa pentru adm.

Adm. insulinei se mai poate face și utilizând pompa de insulină care asigură substituția bazală de insulină (rata bazală) și substituția prandială de insulină (bolus prandial). Insulina adm. prin pompa de insulină poate fi insulină cu durată scurtă de acțiune sau analogi rapizi de insulină.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                                                                                  6. Păstrarea insulinei      

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                                                                                  6. Păstrarea insulinei      

# data[].attributes.body
- Se păstrează de regulă la frigider între +2/+8°C, nu în congelator sau aproape de acesta; în vederea administrării, flaconul se scoate din frigider cu 60 min. înainte. Nu se încălzeşte înainte de administrare;

- Fl. integru și/sau cel din care se face adm. se poate păstra sub 30°C la întuneric, nu mai mult de 28 de zile. Dacă timpul este depăşit se pierde valabilitatea.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                                                   7. Stabilirea dozei și tipului de insulină          

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                                                   7. Stabilirea dozei și tipului de insulină          

# data[].attributes.body
Se face de către medic, individualizat;

-  Medicul instruieşte pacientul cum să-și ajusteze dozele în funcţie de conţinutul de hidrocarbonaţi din dietă;

- Tipul de insulină este ales în funcţie de toleranţa pacientului;

- Adm. insulinei se face conform unei scheme stabilite de medic;

- As. med. adm. insulina cf. ind., instruiește pacientul cum să-și adm. inj. de insulină și îl asistă asigurându-se că acesta și-a însușit corect modul de adm. și de păstrare a insulinei; instruiește de asemenea pacientul pentru recunoașterea semnelor de hipoglicemie (transpirații, piele rece și umedă, palpitații, tremur, greață, neliniște, paloare, creșterea TA).

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                    8. Pregătirea materialelor   

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                    8. Pregătirea materialelor   

# data[].attributes.body
- Insulină în flacoane, cartușe sau pen-uri preumplute;

- Seringi pentru insulină;

- Mănuși de unică utilizare;

- Tăviță renală.

# data[].attributes.headline
ADMINISTRAREA INSULINEI      9. Pregătirea pacientului    

# data[].attributes.subject
ADMINISTRAREA INSULINEI      9. Pregătirea pacientului    

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                                                                                                                                                                                                                       10a. Efectuarea adm. insulinei                   

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                                                                                                                                                                                                                       10a. Efectuarea adm. insulinei                   

# data[].attributes.body
- Se verifică ID pacientului;

- Se verifică conc. insulinei ce urmează a fi adm.;

-  Adm. insulinei se face prin inj. s.c. în mod uzual;

-  Se verifică aspectul pentru a observa dacă nu au apărut modificări: insulinele rapide au aspect limpede, clar; insulinele intermediare sau lente au aspect lactescent, turbid, fără flocoane. Prezenţa flocoanelor presupune schimbarea fl.;

- Insulinele intermediare sau lente se omogenizează prin culcarea flaconului în poziţie orizontală și rulare blândă între palme de 30-40 de ori. Agitaţia în poziţie verticală produce bule și imperfecţiuni la dozare. Dacă nu se omogenizează, nu se adm.;

- Nu se amestecă insuline cu conc. diferite și nici tipuri diferite de insulină în aceeași seringă. Dacă este necesară adm. unor tipuri diferite, se folosesc seringi separate.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                          11. Educația pacientului      

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                          11. Educația pacientului      

# data[].attributes.body
- Insulinele rapide sunt singurele insuline care se folosesc în situaţii de urgență metabolică, în stări febrile, boli infecţioase, traumatisme, intervenţii chir. Se pot administra pe cale i.v. intrând în acțiune în mai puțin de 10 min. De asemenea, se pot administra pe cale s.c. și i.m.;

- Alegerea locului de elecție este în funcţie de tipul de insulină:

• Pt. insulinele rapide – reg. abd. - cu excepţia a 5 cm în jurul ombilicului, zonă în care absorbţia e cea mai rapidă;

• Insuline intermediare: coapsă, fesă;

• Pt. pacienţii slabi, normoponderali, copii, inj. se face în zona deltoidiană și coapsă, într-un unghi de 45°;

• In reg. abd. sau fesieră, inj. se face sub un unghi de 90°;

- Exercițiul fizic creşte rata absorbţiei prin creșterea fluxului sanguin;

- De asemenea, expunerea la căldură (baie, masarea zonelor, plajă) favorizează absorbţia mai rapidă și glucidele se adm. cu câteva min. mai devreme;

- Expunerea la frig încetineşte absorbţia, alimentele fiind adm. mai târziu;

- Rotaţia locului de inj. (în aceeaşi arie, ţinând seama de timpul de absorbție al insulinei) este imp. pt. prevenirea complicaţiilor (lipohipertrofia - depunere excesivă de grăsime sau lipoatrofia - topirea ţesutului grăsos subcutanat);

- Dacă sângerează sau iese lichid, se aplică un tampon pentru 5-8 sec., fără să se maseze pentru a nu grăbi absorbţia insulinei;

- Reducerea durerii este posibilă dacă:

• Sol. se inj. la temp. camerei;

• Aerul se elimină corect;

• Zona se spală sau se dă cu alcool și se aşteaptă evaporarea;

• Zona trebuie să fie relaxată;

• Pătrunderea în piele se face rapid;

• Nu se schimă direcţia acului;

•  Se folosesc ace adecvate (6, 8, 12, 16 mm) în funcţie de reg.

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                  12. Supravegherea pacientului                  

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                  12. Supravegherea pacientului                  

# data[].attributes.headline
ADM. INSULINEI                                                                           13. Complicaţii       

# data[].attributes.subject
ADM. INSULINEI                                                                           13. Complicaţii       

# data[].attributes.body
• Hipoglicemia - pacientul trebuie să aibă asupra lui 15 g hidrocarbonaţi (3 buc. de zahăr);

• Edemul insulinic - apare la pacienţii nou descoperiţi din cauza retenţiei hidrosaline la  începutul iniţierii trat. cu insulina;

• Lipodistrofia hipertrofică - creșterea în vol. a ţesutului adipos nevascularizat, ceea ce încetineşte mult absorbţia insulinei;

• Lipodistrofia atrofică - diminuarea ţesutului adipos s.c. la locul adm.  insulinei, mai frecventă la femeile tinere;

• Alergia locală - edem, noduli, eritem pruriginos sau dureros;

• Alergia generalizată - de la urticarie până la şocul anafilactic.

Cu excepţia hipoglicemiei, pe care o sesizează bolnavul, celelalte vor fi interpretate și evaluate de medicul specialist.

# data[].attributes.body
2. Scop