# data[].attributes.body
Hrvatski sabor je donio odluku o prekidu svih državno-pravnih odnosa s Austro-Ugarskom, 29. listopada 1918. godine, čime je nastala prijelazna Država Slovenaca, Hrvata i Srba. Ona je sa zapada bila ugrožena od pobjedničke Italije, koja je zahtijevala hrvatsku jadransku obalu.

# data[].attributes.body
U Ustavotvornu skupštinu izabrani zastupnici HRSS-a nisu ušli, kao ni zastupnici Hrvatske stranke prava, a iz nje su pred izglasavanje ustava izašli i zastupnici ostalih hrvatskih političkih stranaka (Hrvatske zajednice i Hrvatske pučke stranke). Na izglasavanju ustava nisu bili nazočni ni komunisti, kojih je znatan dio bio izabran upravo u hrvatskim krajevima. njihova djelatnost zabranjena je spomenutom Obznanom iz prosinca 1920. godine

# data[].attributes.body
Vidovdanski ustav izglasan je 28. lipnja 1921. godine (po pravoslavnom kalendaru blagdan sv. Vida – Vidovdanski ustav) kao prvi ustav Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca.

link o videa o vidovdanskom ustavu
https://youtu.be/v8JMisIqudc

# data[].attributes.body
Pribićević je 1924. godine istupio iz Demokratske stranke i osnovao Samostalnu demokratsku stranku (SDS), a shvatio je kako se prisilni unitarizam ne smije provoditi te kako je federalno uređenje jedino moguće rješenje za krizu u zemlji.

# data[].attributes.body
Dvojica stranačkih čelnika 10. studenoga 1927. godine osnivaju Seljačko-demokratsku koaliciju, savez HSS-a i SDS-a, kojoj su na čelu bili upravo Radić i Pribićević.

# data[].attributes.body
koalicija postala značajna oporbena snaga i predstavljala je ozbiljne probleme vladi u Beogradu, posebice jer više nisu mogli ostvarivati potrebnu većinu. Na taj je način ostvareno većinsko okupljanje u središnjim hrvatskim političkim redovima. Tim su se sporazumom središnje političke skupine u Hrvatskoj međusobno obvezale tražiti zajedničko rješenje za političke i gospodarske probleme u državi. Da trajnog rješenja u uvjetima nesmiljene velikosrpske centralističke politike nije bilo, pokazao je u konačnici atentat na Stjepana Radića u beogradskoj skupštini 20. lipnja 1928. godine. Srpski radikalni poslanik Puniša Račić je pucao u beogradskoj Skupštini, s govornice, u skupinu zastupnika Hrvatske seljačke stranke. Ubio je Pavla Radića i Đuru Basarička, a teško ranio Stjepana Radića. Stjepan Radić je podlegao od zadobivenih rana 8. kolovoza 1928. godine, nakon čega vodstvo HSS-a preuzima Vladko Maček.

VIDEO O ATENTATU:
https://youtu.be/lYl8CmETCmc

# data[].attributes.body
Velika gospodarska kriza, koja je početkom 1930-ih zahvatila hrvatske prostore, pogoršala je životne uvjete svih slojeva stanovništva. Nedovršena agrarna reforma, seljački dugovi, zatvaranje tvornica, bankarski bankroti, nemogućnost nalaženja zaposlenja u inozemstvu zaoštravali su društvene odnose. Hrvatski gospodarski život napose je pogodilo to što su hrvatski privredni subjekti, u nastojanjima organiziranja gospodarskog oporavka, teško dobivali državnu pomoć

# data[].attributes.body
Savska banovina sa središtem u Zagrebu se sastojala od bivše Zagrebačke, Karlovačke i Osječke oblasti bez istočnog Srijema (istočna granica banovine je bio kotar Vukovar). Istočni Srijem je prvotno bio priključen Drinskoj banovini sa središtem u Sarajevu, iz koje su izdvojeni 1931. godine i dodijeljeni Dunavskoj banovini sa središtem u Novom Sadu

# data[].attributes.body
Djelovanje radikalnih nacionalnih i ekstremističkih pokreta je kulminiralo atentatom na kralja Aleksandra I. Karađorđevića, u Marseilleu 9. listopada 1934. godine u organizaciji ustaša (u suradnji s makedonskim VMRO). Nakon njegove pogibije, uspostavljen je poludiktatorski režim vlada Bogoljuba Jevtića i Milana Stojadinovića

VIDEO O ATENTATU:
https://youtu.be/0CaKN2FXY-4

# data[].attributes.body
na izborima za Narodnu skupštinu u svibnju 1935. godine i prosincu 1938. Vladko Maček je na čelu liste svih oporbenih skupina pa i srbijanskih (Ujedinjena opozicija), ostvario plebiscitarnu potporu u hrvatskim krajevima

# data[].attributes.body
Stojadinovićeva vlada nije uspjela postići sporazum s Hrvatima, nastojanjem regenta, princa Pavla, postignut je tek uoči početka već neizbježnog Drugog svjetskog rata sporazum između srbijanskih političara i HSS-a (Sporazum Cvetković-Maček, 1939.), kojim je Hrvatska dobila ograničenu državnost.