# data[].attributes.body
Aquest tipus de clima es troba al nord d'Àsia  i Amèrica del Nord. També és troba bastant lluny de l’Equador, i això fa que no arribi els rajos de llum tant perpendiculars.

# data[].attributes.headline
Martina Manresa, Albert Xarau i Maria Sobrepere

# data[].attributes.subject
Martina Manresa, Albert Xarau i Maria Sobrepere

# data[].attributes.headline
Pau Barbancho, Marc Veranes i Pedro Tobías

# data[].attributes.subject
Pau Barbancho, Marc Veranes i Pedro Tobías

# data[].attributes.headline
Berta Cortada, Jana Ginés i Alba Canillo

# data[].attributes.subject
Berta Cortada, Jana Ginés i Alba Canillo

# data[].attributes.headline
Josep Martín, Joan Gafarot, Bruno Lorite

# data[].attributes.subject
Josep Martín, Joan Gafarot, Bruno Lorite

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
Tropical and subtropical coniferous forests

# data[].attributes.body
El clima equatorial, clima tropical humit o clima de les selves tropicals, és un dels tipus de clima. Es caracteritza per les escasses amplituds caloroses a l’any (menys de 5 °C) i les altes temperatures. La mitjana de tot l'any és d'uns 25 °C i l'amplitud tèrmica de tot el any es  inferior a 2 °C. Una altra característica és l'alta possibilitat de pluja, i sempre pluges superior a 2.000 ml a l’any.

Es localitza a les zones amb latitud molt altes i zones properes a l'equador . Els exemples més representatius són la zona nord de la Selva Amazònica i l'Africa central, amb frondosos boscos gairebé impenetrables. En aquest clima es desenvolupen dos dels rius més cabalosos del món, el riu Amazones i el riu del Congo Congo.

# data[].attributes.body
Es un clima extremadament humit. Les precipitacions són molt abundants i quasi diàries, sempre superiors a 1500 o 2000 mm per any. Els mesos on plou més són setembre i octubre. I la temperatura es manté estable entorn als 26ºC.

# data[].attributes.body
Els vents alisis del nord est i sud est. Els del nord est són vents bastant constants i regulars que circulen a una velocitat mitja d’uns 20Km/h.  Els del sud est són vents constants que es produeixen d’oest a est a les latituds subtropicals.

# data[].attributes.body
Els boscos equatorials presenten un paisatge molt bigarrat, dens, exuberant. ... Entre les espècies representatives de bosc equatorial estan: laurisilva, caoba, Bosé, bambú, eucaliptus, Ocumé, etc. El sotabosc està compost de lianes, orquídies, lleguminoses i milers d'espècies poc conegudes.

# data[].attributes.body
Hi ha moltes espècies diferents d'ocells, rèptils i, sobretot, insectes. Els animals que habiten en aquelles latituds acostumen a ser de mida petita, el que els permet moure amb facilitat per l'espesa vegetació que formen arbres, arbusts, troncs i lianes però també pels rius.

# data[].attributes.headline
Rius, Intervenció Home, Fotos concretes flora.

# data[].attributes.subject
Rius, Intervenció Home, Fotos concretes flora.

# data[].attributes.body
El clima oceànic es el clima propi de latituds temperades que és típic de les regions pròximes a l'oceà i illes on el vent bufa constantment cap al continent.

# data[].attributes.body
Presenta baixa oscil·lació tèrmica pròxima als 8°C i la temperatura mitjana està entre 7 i 14 °C

Les característiques de temperatura varien entre els climes oceànics, però el més comú son els hiverns frescos però no freds i estius tebis, però no calents. La mitjana de temperatura del mes més càlid ha de ser menor de 22°C, i el del mes més fred no ha de ser inferior a –3°C.

# data[].attributes.body
En el clima oceànic les precipitacions són freqüents (poden estar entre els 1000 i 2000 mm anuals) i aquestes en general es distribueixen al llarg de tot l'any, tot i que el màxim de vegades es situa durant l'hivern.

# data[].attributes.body
El climograma és un gràfic on es representen les precipitacions i les temperatures d’un lloc determinat.

Aquests són alguns climogrames de ciutats de clima oceànic.

# data[].attributes.body
Les zones de clima oceànic són franges costaneres que reben vents humits i constants cap al continent, els quals al prendre contacte amb la terra sovint donen lloc a pluges.

# data[].attributes.body
A causa de les pluges freqüents, en les àrees de clima oceànic els rius són cabalosos, i aquests nivells d'aigua es mantenen al llarg de l'any.

Alguns dels rius més importants de les zones oceàniques son: Amazonas, Danubi, Volga, Ebre, Mississippi, Ganges, Nil o Iguazú

# data[].attributes.body
La vegetació és abundant i variada. Gràcies a les temperatures suaus i a les pluges regulars i intenses, en les zones sotmeses a l'acció del clima oceànic sovint es desenvolupen boscos amb espècies de fulla caduca (les que cauen en l'hivern, per a rebrotar a la primavera següent), o bé pastures (si les temperatures no són tan fredes).

# data[].attributes.body
La fauna del clima oceànic és molt variada. En les costes, en general, es pot trobar una fauna molt diversa: ocells, gavines, foques, rosegadors, teixons, cérvols, óssos, guineus, senglars. Es pot trobar una gran varietat de peixos, papallones i aranyes.
A més, les regions amb clima oceànic són especialment aptes per al desenvolupament de l'activitat ramadera. En permetre el creixement de pastures, aquestes zones són ideals per a la cria de vaques i ovelles.

# data[].attributes.body
Les zones de clima oceànic de la Terra presenten diverses formes de paisatge segons el grau d'ocupació humana.

A Europa occidental, la regió atlàntica coincideix amb una àrea molt poblada, amb grans ciutats i importants zones industrials. Els boscos, encara que abundants, han deixat pas a prats per al bestiar o camps de blat de moro, patates…

La costa occidental d'Amèrica del Nord i el Sud de Xile i l'Argentina, són àrees relativament poc poblades, en les quals abunden els boscos, encara poc explotats.

A Austràlia, Tasmània i Nova Zelanda, l'herba és molt abundant i permet la cria extensiva de ramaderia bovina i ovina.

Les zones oceàniques d'Europa són unes de les més poblades. Hi ha grans ciutats i indústries. Cada vegada més els seus habitants tendeixen a viure en els barris allunyats del centre. El desplaçament diari als llocs de treball fa que hi hagi embotellaments. Les ciutats, les indústries, el trànsit ocasionen contaminació. Els boscos en molts casos has estat talats i la desforestació és cada vegada major.

Això últim ha ocorregut també en les zones oceàniques d'Amèrica, Àfrica i Oceania.

# data[].attributes.body
El planeta Terra té molts punts desèrtics, tant poden ser deserts freds o deserts àrids (de sorra i pedra), i encara que principalment es troben molt a prop de l’Equador o inclús a sobre del mateix, n’hi ha d’altres (sobretot els deserts freds i els australians) que estan molt lluny del paral·lel principal.

# data[].attributes.body
El clima continental generalment fa un clima ni molt fred ni molt calid (depèn del moment).,A l’hivern és fred i sec, i es registren les minimes temperatures, que baixen dels 0º, i l’estiu és càlid i plujós, i també en aquella estació és registren les màximes temperatures, que passen dels 30º, és a dir, que l'oscil·lació tèrmica és alta, anualment i diariament.

# data[].attributes.body
Temperatures molt altes durant el dia, però en canvi les nits són fredes.

La temperatura màxima és de 58ºC, i la temperatura mínima de -28ºC (no en tots els deserts poden arribar a temperatures tant altes ni tant baixes).

La temperatura oscil·la 20°C o més entre el dia i la nit. És a dir que l'oscil·lació tèrmica és gran.

Depenent del desert, les temperatures canvien molt o poc de l’hivern a l’estiu. És a dir, si parlem del desert del Marroc, a l’hivern tenen temperatures bastant baixes, però en canvi a l’estiu fa molta calor. Però en canvi al desert del Sàhara, al estar situat més a prop de l’Equador, doncs de l'estiu a l’hivern no hi ha tant canvi de temperatures.

# data[].attributes.body
Climograma i explicació del climograma:
Un climograma es un gràfic de barres que en aquest cas indica les temperatures tropicals i les precipitacions.

# data[].attributes.body
Vents: Existeixen uns quants deserts escampats pel món, que tenen Vents Alisis. Aquest tipus de vent dispersa els núvols i fa que els rajos de sol escalfin més el terra. Les tempestes més importants als deserts són les de sorra (als deserts que en tenen). Les tempestes de sorra són gran ratxes de vent que arrosseguen al seu pas moltíssima sorra, i que per tant són extremadament perilloses.

Rius: la majoria dels rius que passen pel Sahara per exemple, ja que és un desert, són estacionals o intermitents. Tot i que hi ha una excepció que és el riu Nil, que creua el desert des de Àfrica central fins la desembocadura del Mediterrani.

Precipitacions:  Les precipitacions són molts escasses i irregulars degut als continus anticiclons tropicals. En els deserts àrids les precipitacions no arriben a 150 mm i tots els mesos son secs, en els deserts freds les pluges són inferiors a 250 ml i una temperatura mitjana.
Les poques pluges que cauen en els deserts àrids solen caure en formes de fortes pluges, les aigües que cauen desapareixen aviat perquè s'evaporen o es filtren a terra. Les pluges en els deserts freds cauen en forma de neu.

# data[].attributes.body
Observant el climograma podem concloure que en març fins a l'octubre fa temperatures càlides i plou molt poc  però a l'agost plou una mica més, al gener, febrer, el novembre i el desembre fa temperatures fresques i plou molt més sobretot en novembre.

# data[].attributes.body
Els animals que s'han adaptat al clima tropical han sigut els seguents:
Papallona, tucan, granotes, serps ..

# data[].attributes.body
La vegetació tropical Sembla una selva però el bosc té menys varietat de plantes i al mateix temps que està més espaiat. Un dels arbres del clima tropical més famós es el baobab, el baobab és un arbre de un tronc molt gruixut igual que les seves branques.

# data[].attributes.body
Allà les persones poden tenir molts problemes en el sentit de que en un bon moment pot començar a ploure molt o fer molta calor i això pot suposar un problema per la natura i per ells. Per això hi han Tsutnamis, tornados, desforestació inundacions...

# data[].attributes.body
El clima que té Catalunya és de clima mediterrani.

El clima mediterrani es dóna també als països del Sud d’Europa, del nord d'Àfrica, Califòrnia i part de Xile.

No està molt lluny de l’Equador i això fa que les temperatures no siguin molt fredes.

# data[].attributes.body
Les temperatures al Mediterrani són moderades i unes pluges no gaire abundants, que és concentren a la tardor i a la primavera.
Els estius solen ser càlids i secs. Els hiverns no solen ser especialment freds ni humits.
La oscil·lació tèrmica és petita, amb una temperatura pro mig de 18graus. Les mínimes no solen ser inferiors a 7 graus, en un estiu calorós la temperatura màxima pot arribar als 38 graus.
Al Mediterrani hi ha moltes hores de llum a l’any. Però això varia en funció de la localitat i l’estació de l’any.
A Barcelona durant el més de juny hi han entre  12 i 15 hores de sol.
Aquí podem veure una gràfica on ens ensenya com varia les diferents hores de llum segons el mes. En aquest cas és a Barcelona.

# data[].attributes.body
Un climograma és una gràfica amb coordenades que representa l'evolució de la temperatura i de la pluviositat.
Veient aquest climograma podem arribar a la conclusió de que: a l’hivern és donen unes temperatures baixes, uns 8 graus. I a l’estiu és donen unes temperatures més càlides sobrepassant els 20 graus. D’altra banda les precipitacions més altes és donen a la tardor i les més baixes als mesos de juny, juliol i agost( estiu)

# data[].attributes.body
Al mediterrani plou regularment durant tot l’any, més de 800mm. A l’estiu les temperatures són suaus i durant l’hivern hi ha un periode bastant gran de glaçades.

# data[].attributes.body
Els vents que afecten Catalunya són els següents:

Mestral:  Aquest vent ve del nord-est i afecta les terres properes al riu Ebre.            És un vent sec i violent sobretot pels agricultors i mariners.

Tramuntana:  Aquest vent ve del nord i afecta les costes de les Illes Balears

i Catalunya. És un vent fort i fred i pot durar molts dies amb vents de més de 200 km/h.

Ponent: Aquest vent ve de l’oest i afecta Catalunya i a la península Ibèrica.

És un vent que fa unes ventades moderades i fortes. A l'estiu és un vent sec.

Llevant:  Aquest vent ve de l’est procedent del mar i afecta Catalunya, País Valencià, Illes Balears, mar d'Alboran i l’estret de Gibraltar. És un vent humit i fred però depenent de la situació en alçada de les masses d’aire pot provocar fortes nevades.

Marinada:  Aquest vent és suau que bufa de mar cap a terra durant el dia.

# data[].attributes.body
Els rius tenen molta cabal, ja que recullen aigua de la neu que cau de les muntanyes i aigua d’altres rius que desemboquen en ells.

Els rius que tenen més cabal són els següents:

Ebre: Aquest riu recull aigua d’altres rius propers a ell com per exemple: el riu Segre, el Francolí i altres rius més petits. L’Ebre desemboca al Mar mediterrani, al delta de l’Ebre.

Segre. Aquest riu recull aigua de d’altres rius propers com per exemple: el riu  Noguera Ribagorçana, noguera Pallaresa i altres. El Segre desemboca a l’Ebre.

Ter: Aquest riu recull aigua de d’altres rius propers com per exemple: el Fluvià i desemboca al Mar Mediterrani.

Llobregat: Aquest riu recull aigua de d’altres rius propers com per exemple: el Cardener, Anoiai altres petits més. Desemboca al Mar mediterrani, al delta de Llobregat.

# data[].attributes.body
La vegetació mediterrània ocupa un 5% de la superfície mundial. La vegetació creix fins als 700 metres. És una vegetació adaptada al clima i els estius calorosos. A la tardor els arbres no perden les fulles. Els arbres més típics són l’alzina, la surera,i els matolls, també hi abunden arbustos, pi pinyoner, ì blanc. Als territoris més secs i calorosos hi creix la màquia o garriga( margalló, garric, llentiscle)

També hi trobem arbustos, com el romaní i la farigola.

Donen lloc a formacions vegetals com el maquis o estepa i la garriga.

# data[].attributes.body
En la fauna mediterrani hi ha diferents animals, de diferents espècies:

Mamífers: 'cabres, porcs senglars, rabosa, guineu, mostela, conill, eriçó…

Rèptils: serps, llangardaixos, sargantanes, escorpins...

Rapinyaires: aguila, falcó...

# data[].attributes.body
L’ocupació i la intervenció de l’home al mediterrani provoca diverses canvis climàtics:

Una disminució de les precipitacions.

Una disminució de la disponibilitat d'aigua.

Una reducció de la productivitat de les aigües pasqueres.

Hi ha desigualtats entre animals depredadors i les seves preses.

Perduda de biodiversitat.

Augment de catàstrofes naturals.

Afeccions sobre la salut humana.

Efectes sobre la salut humana:

Un augment de la mortalitat a causa de las onades de calor, que seran més freqüents i més intenses.

Un augment de malalties per mosquits o per paparres.

Un agreujament dels problemes de salut causades per les altes concentracions de contaminació en l'atmosfera.

# data[].attributes.body
Normalment plou més a l’estiu, fent una pluja més forta i més sobtada,i és capaç d'arribar als 500 mm. A l’hivern no acostuma a ploure tant com a l’estiu. A la primavera les plujes són més escasses, amb un minim de 40 mm per a més.I a la tardor plou més que l’hivern i que l’estiu arribant entre 70 i 90 mm per mes

# data[].attributes.body
En aquest tipus de clima hi una gran varietat de vegetació, com per exemple hi ha taigà, boscos de coníferes, també hi han estepes, boscos de caducifoli, praderies.

# data[].attributes.body
Hi han diferents tipus d’animals, com ossos, guineus, mostelas, rens, cérvols, també   llops, i cavalls, llebres, mussols i molts més animals.

# data[].attributes.body
L'alta muntanya es troba a les zones muntanyoses particularment elevades, usualment situades a 500 metres sobre el nivell de la línia de creixement dels arbres de la zona. En aquestes zones, els vents són forts i la temperatura dificulten una desenvolupament natural dels ecosistemes.
Les zones d'alta muntanya es poden trobar en diverses parts de món i desenvolupen diversos ecosistemes.

# data[].attributes.body
En aquestes zones, les temperatures son baixes durant tot l’any, a causa de l'altitud. Els hiverns son freds i llargs amb temperatures sota zero. En canvi, els estius son frescos i curts.
A l’alta muntanya la temperatura baixa regularment amb l’altitud aproximadament 1 ºC cada 150 metres de desnivell.  Les oscil·lacions tèrmiques anuals son de 10,5ºC.

# data[].attributes.body
La proporció de les precipitacions de neu augmenta amb altitud. Les precipitacions totals anuals son 1304mm, però van disminuint de manera progressiva, que mesura que els núvols pugen pels vessants de la muntanya i descarreguen la humitat. Als cims de les muntanyes més altes les precipitacions es produeixen generalment en forma de neu.

# data[].attributes.body
Els vents de muntanya tenen una gran complexitat a causa de les característiques de l'indret. En el cas de trobar-se amb pendents molt elevades (normalment superiors a 40º) poden aparèixer alguns petits remolins de vent. El vent d’alta muntanya, sovint molt intens, afavoreix la evapotranspiració de les plantes i la conseqüent pèrdua d’aigua i pot erosionar-les i descalçar-les.

# data[].attributes.body
Els rius d'alta muntanya son  cabalosos i sorgeixen a la neu a cau de les muntanyes. Aquests estan gelats durant l’hivern augmenta molt el seu cabal. Es caracteritzen per les fortes pendents de la llera i vessants. Les aigües són transparents i oxigenades per petits salts molt freqüents a la llera. La temperatura mitjana anual de les aigües no puja de 10-12º centígrads.

# data[].attributes.body
La singularitat de la flora de l’alta muntanya atrau molta gent. Hi ha un bon nombre d'espècies que no trobem enlloc mes. Hi ha força més espècies a la muntanya mitjana que no a l’alta muntanya.I es que quan més pugem en altitud menys espècies trobem. Sol créixer una vegetació mixta. La vegetació es disposa en estatges de diferent altitud.

# data[].attributes.body
La fauna es variada i salvatge, i son pocs animals els que han aconseguit adaptar-se a aquest clima. Els ossos, els bocs, els isards son alguns d’ells.

# data[].attributes.body
Els habitants d’alta muntanya es dediquen a la ramaderia i l’explotació del bosc o a la producció d’energia hidroelèctrica, perquè l'abundància en rius i llacs i l’estretor de les valls afavoreixen la creació d’estanys. En aquestes zones s’hi fan també activitats turístiques, les quals comporten el millorament de la comunicació, l’augment de la construcció i l’augment de la població.

# data[].attributes.body
Les zones polars es troben, al Pol Nord (Àrtic) i al Pol Sud (Antàrtida). El clima polar es troba lluny de l'Equador.

# data[].attributes.body
La temperatura més baixa  és -83ºC i la més alta és -14ºC registrades.

La oscil·lació tèrmica: Seria aproximadament de 37º C. El mes més càlid (-25ºC) i el més fred (-62ºC).
Insolació: Màxim 20h (nov.) i mínim 0h (abr., maig, juny, jul., ag.)

# data[].attributes.body
Temperatura mínima registrada de -70º C. Temperatura més alta registrada de 5º C.

La oscil·lació tèrmica: Seria aproximadament de 29ºC. El mes més càlid és juliol (21'5ºC), i el més fred, febrer (-7'4ºC).

Insolació: Màxim 9'9h (juny) i mínim 0'9h (des.).

# data[].attributes.body
Precipitacions escasses sobretot a l’hivern i en forma de neu. La mitjana de és de 300 mm/any.

# data[].attributes.body
Climograma de l’oceà Glaciar Àrtic. El mes més plujós és agost, caient uns 25mm, i el més sec és maig, caient uns 15mm; el més càlid però és juny, amb una temperatura de 6-7ºC, i el més fred gener, amb -16ºC.

# data[].attributes.body
Els vents que hi ha al clima polar s’anomenen: nevazón o ventades que es caracteritzen per la presència de tempestes amb vents forts carregats de neu.

# data[].attributes.body
Els rius del clima polar es troben en estat líquid a les zones on la temperatura arriba a 0 ° C per sota d'aquestes temperatures , les seves aigües estan en estat sòlid .Els rius més importants són: Dvina, Petxora, Ob, Kolymá, Yeniséi, Mackenzie i Back

# data[].attributes.body
La fauna del pol sud són els pingüins (el més representatiu), foques, balenes, llops marins, gavines, i coloms.

# data[].attributes.body
La fauna del pol nord són els ossos polars (el més representatiu), morses, foques, balenes, els bous mesquers, les cabres nivals, guineus, llops àrtics i rens.

# data[].attributes.body
La vegetació es redueix a poques espècies, i és possible trobar-la només a la tundra. Creixen molses, líquens, matolls, i alguns arbustos de mida petita (salzes i bedolls nans).

# data[].attributes.body
En les zones de clima polar és molt difícil la vida humana perquè hi ha poca vegetació, fauna i el terra gelat fa impossible que es pugui cultivar. En aquestes zones viuen diferents grups de persones, entre ells es troben els Inuits (esquimals)

# data[].attributes.body
En les regions del clima polar no hi ha gaires recursos naturals. Però s’ha demostrat que en el fons oceànic existeixen jaciments petrolífers.

# data[].attributes.body
En els deserts àrids els éssers vius poden suportar altes temperatures i un sol abrasador. Poden passar dies sense beure aigua. Podem trobar rèptils (serps, llangardaixos), els insectes i aràcnids. També hi han rosegadors que es refugien en els caus i aus rapinyaires i carronyaires com el pequin, miner noi ... Al desert de Sahara podem trobar els camells, dromedaris, cabres, escorpins grocs, fénea, addax, gasela dorca, etc.

En els deserts freds els éssers vius que habiten en aquest entorn tenen que passar el fred i la falta de recursos tot i així habiten animals com els ossos polars, els pingüins,  el lleopard marí, la balena de Groenlàndia, etc. En la Antàrtida hi han  animals herbívors com la llebre àrtica, el bou mesquer i el caribú també estan els carnívors que són el llop àrtic i la guineu polar.

# data[].attributes.body
La flora del clima desèrtic és escassa, baixa i molt dispersa. Hi ha plantes espinoses, com per exemple cactus i matolls. Només en els deserts que hi ha presència d’aigua (no massa comuns) permet una vegetació una mica més abundant, on hi destaquen les palmeres i alguns arbustos.

# data[].attributes.body
La majoria de deserts tenen una molt baixa ocupació, ja que tenen temperatures molt extremes, zones inòspites i pocs recursos bàsiques per a viure, com seria aigua, vegetació i altres coses per l’estil. Com a exemple, al Sahara es calcula que hi viuen unes 582.000 persones, però hem de tenir en compte que el Sahara té 9.200.000 km². I per acabar de demostrar-ho, a l’Antàrtida, es calcula que hi viuen unes 10.000 persones (tenint en compte els científics que hi treballen), però la sorpresa ve quan sabem que a l’Antàrtida la formen 14 milions de km².

La poca ocupació que hi ha, es tracta de caravanes tuaregs (en el cas del Sahara), que són unes “tribus” nòmades per dir-ho d’alguna manera que viatgen per tot el desert. A més poden haver-hi algunes ciutats o pobles repartits pel desert, sobre tot a les ribes del rius, ja que allà mai s’acaba l’aigua.

Als desert gèlids (del Pol Nord i el Pol Sud), hi viuen inuits i esquimals, que són unes races molt antigues residents en aquests paratges gèlids, a més de comunitats d’investigadors i científics que estudien la zona. Es diu que els éssers humans han fet, en part, que molt deserts, com per exemple el Sahara, passin de ser un paisatge totalment verd (fa 10.000 anys) a les condicions en les quals ens trobem avui dia.

# data[].attributes.body
La majoria de gent viu en pobles concentrats, i per crear aquests pobles s’han fet ocupant paisatges, com també hi han fabriques i industries que s’han fet ocupant parts dels boscos. I en els boscos també hi han explotacions mineres per aconseguir minerals.