# data[].attributes.headline
Автор тексту: Марта Приріз. Як отримати від учнів якісний зворотний зв’язок, щоб дізнатися, що вдається їм добре, а що потребує додаткових пояснень? Стандартне опитування не завжди може бути ефективним. Тоді на допомогу прийдуть креативні фідбеки (від англ. feedback — зворотний зв’язок). Вони перетворюють процес оцінювання на частину навчального процесу та втягують школярів у конструктивний діалог.«Піца»Для кого? Молодша та середня школа.Намалюйте на ватмані чи дошці коло. Розділіть його на чотири частини-сектори. Зверху кожного «шматочка» цієї імпровізованої «піци» напишіть твердження: «Мені зрозуміло все, про що говорив учитель», «Мені було цікаво на цьому уроці», «Інформація була новою для мене», «Мені подобається тут і я чекаю наступних уроків/занять».Тепер запропонуйте кожному учню поставити чотири цятки — біля кожного твердження. Поясніть їм, що чим ближче цятка до середини «піци», тим більше вони згодні з твердженням.Навіщо?Такий фідбек займає зовсім небагато часу (2-5 хвилин), проте дасть вам загальний зріз знань і вражень класу. Завдання такого типу не викликають внутрішнього супротиву в дітей. Адже не вимагають ніяких надзусиль: поставити цятку — це нескладно та швидко.cover_55 онлайн-сервісів для опитування учнівВодночас, для вас така «піца» є діагностикою власної роботи. Якщо в результаті цятки знаходяться на периферії, варто подумати про зміни вмісту уроку та доступніший виклад для дітей, нові методи чи розвантажувальні трихвилинні ігри.За потреби, якщо хочете отримати детальніший фідбек від класу, можна намалювати більше секторів.«Долонька»Для кого? Молодша школа.Запропонуйте дітям обвести контури руки на аркушах паперу. Кожен палець — це місце, де записують відповіді на запитання.Вказівний палець — «Мій настрій», великий палець — «Що цікавого я вивчив сьогодні?», середній — «Що було важко? Які я мав труднощі?», безіменний — «Мені не сподобалося сьогодні», мізинець — «Що б я хотів ще вивчити? Що мені було б цікаво?»Навіщо?Завдання такого типу демонструють дітям ще змалку, що їхня думка цінна та буде врахована вами. Це спонукає їх вчитися обдумувати та висловлювати свої відчуття.А оскільки це відбувається в ігровій формі, діти не переживають стрес і не думають, що їх хтось оцінюватиме. Ви налагоджуєте довірливі контакти та робите своєрідну діагностику успіхів, труднощів та навчальних потреб дітей.«Сьогодні я…»Для кого? Середня та старша школа.Візьміть м’яку іграшку чи м’яч. Розкажіть смішну історію, чому саме цей персонаж тепер житиме в класі.Наприклад: «Це Боб, кажан із Пенсильванії. Боб любить подорожувати, а ще його дуже цікавить усе нове. Хоча йому вже 300 років, він не перестає читати книги та пізнавати світ. Зараз ми будемо відповідати на запитання: «Чого я навчився сьогодні?» та «Що мене здивувало, вразило, надихнуло сьогодні?», і передаватимемо Боба один одному».angry4 гри проти дитячої агресії в середній школіДіти відповідають на запитання та кидають іграшку. При цьому називають ім’я учня, якому вони передають слово. Аж поки іграшка не повернеться до вчителя.Навіщо?Історії та цікаві традиції запам’ятовуються. Учні охочіше долучаються до чогось, що має своє пояснення, здається їм близьким.Такі фідбеки виконують дві функції: згуртування класу та отримання загальної інформації про те, що найбільше зацікавило учнів. Їхні відповіді допоможуть вам зорієнтуватися, як втримувати увагу класу та мотивувати навчатися.«Дерево»Для кого? Середня та старша школа.Намалюйте на ватмані дерево з корінням та кроною. Роздайте дітям по два стікери одного кольору та по два — іншого. Завдання — написати дві речі, які запам’яталися чи сподобалися на уроці, і дві — що не сподобалися чи були нецікаві. Перші стікери діти ліплять на кроні дерева, другі — біля коріння.cover_methods7 матеріалів про найкращі освітні методикиЩоб гарантувати учням анонімність та спонукати їх до більшої щирості, не просіть їх підписувати стікери чи читати написане вголос. Просто подякуйте та пообіцяйте, що прочитаєте написане згодом.Навіщо?Такий тип фідбеків дає розширену інформацію про те, що цікавить учнів, а що здається їм нудним.Крім того, за умови анонімності, учні можуть написати свою думку про ваш стиль викладання та особливості подання матеріалу. Це дасть широке поле для роздумів та пошуку нових рішень у викладацькій практиці.«Валіза»Для кого? Середня та старша школа.Найкраще робити цей тип фідбека перед канікулами. Запропонуйте дітям намалювати валізу чи рюкзак — кому що більше до вподоби.giphy (4)5 ігор проти дитячої агресії в молодшій школіУсередині валізи учні малюють, пишуть слова чи речення. Усі вони є відповідями на запитання: «Що ти забираєш із собою з цього предмета?» Для тих, хто невдовзі закінчує школу, запитуйте так: «Що ти забираєш із собою зі школи?»Навіщо?Це допоможе в творчій формі підсумувати час, проведений у школі, переосмислити значення навчання та дружби.   

# data[].attributes.subject
Автор тексту: Марта Приріз. Як отримати від учнів якісний зворотний зв’язок, щоб дізнатися, що вдається їм добре, а що потребує додаткових пояснень? Стандартне опитування не завжди може бути ефективним. Тоді на допомогу прийдуть креативні фідбеки (від англ. feedback — зворотний зв’язок). Вони перетворюють процес оцінювання на частину навчального процесу та втягують школярів у конструктивний діалог.«Піца»Для кого? Молодша та середня школа.Намалюйте на ватмані чи дошці коло. Розділіть його на чотири частини-сектори. Зверху кожного «шматочка» цієї імпровізованої «піци» напишіть твердження: «Мені зрозуміло все, про що говорив учитель», «Мені було цікаво на цьому уроці», «Інформація була новою для мене», «Мені подобається тут і я чекаю наступних уроків/занять».Тепер запропонуйте кожному учню поставити чотири цятки — біля кожного твердження. Поясніть їм, що чим ближче цятка до середини «піци», тим більше вони згодні з твердженням.Навіщо?Такий фідбек займає зовсім небагато часу (2-5 хвилин), проте дасть вам загальний зріз знань і вражень класу. Завдання такого типу не викликають внутрішнього супротиву в дітей. Адже не вимагають ніяких надзусиль: поставити цятку — це нескладно та швидко.cover_55 онлайн-сервісів для опитування учнівВодночас, для вас така «піца» є діагностикою власної роботи. Якщо в результаті цятки знаходяться на периферії, варто подумати про зміни вмісту уроку та доступніший виклад для дітей, нові методи чи розвантажувальні трихвилинні ігри.За потреби, якщо хочете отримати детальніший фідбек від класу, можна намалювати більше секторів.«Долонька»Для кого? Молодша школа.Запропонуйте дітям обвести контури руки на аркушах паперу. Кожен палець — це місце, де записують відповіді на запитання.Вказівний палець — «Мій настрій», великий палець — «Що цікавого я вивчив сьогодні?», середній — «Що було важко? Які я мав труднощі?», безіменний — «Мені не сподобалося сьогодні», мізинець — «Що б я хотів ще вивчити? Що мені було б цікаво?»Навіщо?Завдання такого типу демонструють дітям ще змалку, що їхня думка цінна та буде врахована вами. Це спонукає їх вчитися обдумувати та висловлювати свої відчуття.А оскільки це відбувається в ігровій формі, діти не переживають стрес і не думають, що їх хтось оцінюватиме. Ви налагоджуєте довірливі контакти та робите своєрідну діагностику успіхів, труднощів та навчальних потреб дітей.«Сьогодні я…»Для кого? Середня та старша школа.Візьміть м’яку іграшку чи м’яч. Розкажіть смішну історію, чому саме цей персонаж тепер житиме в класі.Наприклад: «Це Боб, кажан із Пенсильванії. Боб любить подорожувати, а ще його дуже цікавить усе нове. Хоча йому вже 300 років, він не перестає читати книги та пізнавати світ. Зараз ми будемо відповідати на запитання: «Чого я навчився сьогодні?» та «Що мене здивувало, вразило, надихнуло сьогодні?», і передаватимемо Боба один одному».angry4 гри проти дитячої агресії в середній школіДіти відповідають на запитання та кидають іграшку. При цьому називають ім’я учня, якому вони передають слово. Аж поки іграшка не повернеться до вчителя.Навіщо?Історії та цікаві традиції запам’ятовуються. Учні охочіше долучаються до чогось, що має своє пояснення, здається їм близьким.Такі фідбеки виконують дві функції: згуртування класу та отримання загальної інформації про те, що найбільше зацікавило учнів. Їхні відповіді допоможуть вам зорієнтуватися, як втримувати увагу класу та мотивувати навчатися.«Дерево»Для кого? Середня та старша школа.Намалюйте на ватмані дерево з корінням та кроною. Роздайте дітям по два стікери одного кольору та по два — іншого. Завдання — написати дві речі, які запам’яталися чи сподобалися на уроці, і дві — що не сподобалися чи були нецікаві. Перші стікери діти ліплять на кроні дерева, другі — біля коріння.cover_methods7 матеріалів про найкращі освітні методикиЩоб гарантувати учням анонімність та спонукати їх до більшої щирості, не просіть їх підписувати стікери чи читати написане вголос. Просто подякуйте та пообіцяйте, що прочитаєте написане згодом.Навіщо?Такий тип фідбеків дає розширену інформацію про те, що цікавить учнів, а що здається їм нудним.Крім того, за умови анонімності, учні можуть написати свою думку про ваш стиль викладання та особливості подання матеріалу. Це дасть широке поле для роздумів та пошуку нових рішень у викладацькій практиці.«Валіза»Для кого? Середня та старша школа.Найкраще робити цей тип фідбека перед канікулами. Запропонуйте дітям намалювати валізу чи рюкзак — кому що більше до вподоби.giphy (4)5 ігор проти дитячої агресії в молодшій школіУсередині валізи учні малюють, пишуть слова чи речення. Усі вони є відповідями на запитання: «Що ти забираєш із собою з цього предмета?» Для тих, хто невдовзі закінчує школу, запитуйте так: «Що ти забираєш із собою зі школи?»Навіщо?Це допоможе в творчій формі підсумувати час, проведений у школі, переосмислити значення навчання та дружби.   

# data[].attributes.headline
Англійське слово feedback добре прижилося в україномовному бізнес-середовищі та освіті.Його, перш за все, застосовують у значенні "зворотнього зв`язку" та правильності його побудови.Як правильно дати фідбек колезі, підлеглому чи керівнику?Не зіпсувавши відносин, не ображаючи і не впливаючи негативно на його креативність, ініціативу та мотивацію.

# data[].attributes.subject
Англійське слово feedback добре прижилося в україномовному бізнес-середовищі та освіті.Його, перш за все, застосовують у значенні "зворотнього зв`язку" та правильності його побудови.Як правильно дати фідбек колезі, підлеглому чи керівнику?Не зіпсувавши відносин, не ображаючи і не впливаючи негативно на його креативність, ініціативу та мотивацію.

# data[].attributes.headline
Форми рефлексії:               •	ретроспективна (виявлення і відтворення схем, засобів, процесів, що мали місце в минулому) – тобто осмислення;             •	проспективна (виявлення і коректування схем і засобів можливої майбутньої діяльності) – тобто проектування;           •	інтроспективна (контроль, коригування або ускладнення розумових процесів у ході реалізації діяльності) – тобто регулювання діяльності “тут і зараз”. Я впевнена, що всі ці чинники є в педагогічній діяльності кожного вчителя - вони просто на них не звертають увагу.               Є 9 сфер застосування рефлексії (фіксування стану розвитку). Вони присутні в кожному колективі.           1. Емоційно-чуттєва (позитивні або негативні емоції: радість, смуток, почуття розчарування, успіх тощо).                             2. Потребно-пасивна або активний стан з прагненням, бажанням до діяльності, саморозвитку тощо.                              3. Мотиваційна (наскільки діяльність виявилася особистісно значущою, зовнішні й внутрішні мотиви).                         4. Сфера інтересів (які інтереси з’явилися, на що вони спрямовані, рівень інтересу).                        5. Сфера ціннісних орієнтацій (що стало особистісною цінністю, як збагатився спектр цінностей, у чому виявилася цінність).          6. Діяльнісна сфера (яку діяльність ця взаємодія провокує, яку коригує, від якої змушує відмовитися, наскільки збагачує досвід діяльності).                      7. Гностична сфера (що сталося зі знаннями (чи відбулося їх нарощування, поглиблення, систематизація), що нового дізналася людина).          8. Сфера свідомості (чи відбулося усвідомлення своєї діяльності, чи усвідомлює себе суб’єктом діяльності / взаємодії, як змінилася “Я-концепція” (система уявлень про себе), самооцінка своєї діяльності).                     9. Сфера вмінь (яких вмінь набула/не набула людина, як змінився рівень умінь).  

# data[].attributes.subject
Форми рефлексії:               •	ретроспективна (виявлення і відтворення схем, засобів, процесів, що мали місце в минулому) – тобто осмислення;             •	проспективна (виявлення і коректування схем і засобів можливої майбутньої діяльності) – тобто проектування;           •	інтроспективна (контроль, коригування або ускладнення розумових процесів у ході реалізації діяльності) – тобто регулювання діяльності “тут і зараз”. Я впевнена, що всі ці чинники є в педагогічній діяльності кожного вчителя - вони просто на них не звертають увагу.               Є 9 сфер застосування рефлексії (фіксування стану розвитку). Вони присутні в кожному колективі.           1. Емоційно-чуттєва (позитивні або негативні емоції: радість, смуток, почуття розчарування, успіх тощо).                             2. Потребно-пасивна або активний стан з прагненням, бажанням до діяльності, саморозвитку тощо.                              3. Мотиваційна (наскільки діяльність виявилася особистісно значущою, зовнішні й внутрішні мотиви).                         4. Сфера інтересів (які інтереси з’явилися, на що вони спрямовані, рівень інтересу).                        5. Сфера ціннісних орієнтацій (що стало особистісною цінністю, як збагатився спектр цінностей, у чому виявилася цінність).          6. Діяльнісна сфера (яку діяльність ця взаємодія провокує, яку коригує, від якої змушує відмовитися, наскільки збагачує досвід діяльності).                      7. Гностична сфера (що сталося зі знаннями (чи відбулося їх нарощування, поглиблення, систематизація), що нового дізналася людина).          8. Сфера свідомості (чи відбулося усвідомлення своєї діяльності, чи усвідомлює себе суб’єктом діяльності / взаємодії, як змінилася “Я-концепція” (система уявлень про себе), самооцінка своєї діяльності).                     9. Сфера вмінь (яких вмінь набула/не набула людина, як змінився рівень умінь).  

# data[].attributes.headline
Методики рефлексії. Рефлексивна мішень. Її можна використовувати не тільки для учнів, а й для ваших колег, слухачів, наприклад, майстер-класу. На уроках її добре використовувати протягом усього вивчення теми. Мішень потрібно розділити на кілька частин (я поділила на 4 сектори), в залежності від чинників, які вас цікавлять. Чим ближче до цілі – тим більший бал. Кожен учень може зробити чотири постріли – у кожен сектор по одному. Якщо йому не сподобалося, то він обирає 0, якщо середньо – то 5, якщо йому все сподобалося – то буде ближче до середини. Хочу застерегти вас від того, щоб думати, що низький бал поставив учень, який нічого не робив на уроці. Саме він, аби відчепилися, поставить вам 10. А нижча оцінка може бути осмисленою поведінкою відмінника, який аналізує свою роботу та роботу вчителя, можливо, аналізує свій психологічний стан.Ми ще спробували використовувати різнобарвні стікери. Можна давати їх учням, аби вони наклеювали їх на мішень. І в кінці теми ви можете проаналізувати по кожному учню, як він сприймав інформацію, ріс чи навпаки, щоб індивідувально коригувати його поведінку, ставлення до навчання тощо. Рефлексивне коло. Це складна технологія, і її доцільно використовувати в кінці уроку. Діти стають в коло, а вчитель задає алгоритм рефлексії – питання, які він хоче дослідити:                        •	розкажіть про свій емоційний стан під час уроку і в його кінці;•	що нового ви дізналися, чого навчилися?•	які причини цього?•	як ви оцінюєте свою участь на уроці?Кожен говорить по черзі. Я – інформатик, і в мене група учнів - не більше 14-ти людей, тому ця модель в нас працює. З більшою кількістю учнів це зробити нереально.  ПОПС-формула. Вона розшифровується так: П – позиція, О – обгрунтування, П – приклад, С – судження. Кожна з цих позицій – це відповідне речення: “Я вважаю, що…”, “Тому що…”, “Я можу довести це на прикладі…”, “Виходячи з цього, я роблю висновок про те, що…”.На перших заняттях з рефлексією за ПОПС-формулою учням було складно висловитися. Але вже за місяць вони навчились говорити. Тому цей спосіб рефлексії ще й допомагає працювати над культурою мовлення. Синквейн (сенкан). Цю методику добре використовувати для малих дітей – 5-6 класи.   Сінквейн або сенкан - це складання вірша з 5-ти рядків.Перший рядок представляє собою іменник, як правило ключове слово теми уроку або тему, яку поставив учитель. Другий рядок – два прикметники, що представляють найбільш характерні ознаки цього іменника.Третій рядок – три дієслова, що описують найбільш важливі процеси, що відбуваються з цим іменником.Четвертий рядок – ключова фраза, найбільш важлива ідея. П’ятий рядок – знову іменник, але вже резюме або синонім до іменника з першого рядка, метафора. За допомогою складання вірша дитина ставить собі акценти, що вона запам’ятала.      Аркуш контролю. Наші контрольні роботи не завжди доцільно використовувати, і вони нам не дають рефлексію. Я даю мало контрольних – по-перше, не люблю їх перевіряти, по-друге, мені самій нецікаво. Тому здебільшого проводжу анкетування. Наприклад, запитання “так чи ні”. І в нас є помічники – у всіх дітей є гаджети. Можна провести аркуш контролю за допомогою Google-форм, Kahoot, Plickers або інших сервісів.       Бортовий журнал. Це узагальнена назва різних прийомів письма, згідно з якими учні під час вивчення теми записують свої думки. Зазвичай це домашні завдання. ЕсеЕсе - це неформатний твір, учні можуть писати що завгодно. Є схема, за якою можна структурувати написання:•	постановка питання або проблеми (тобто визначити предмет викладу);•	назва причин, що спонукали звернутися до цієї проблеми (недоліки, проблеми, досвід);•	теза аргумент, ілюстрація проблеми (основні положення, підкріплені фактами, аргументами, досвідом);•	Я-позиції (власне місце в освітньому просторі);•	висновки (вирішення проблеми, пропозиції, рекомендації, побудова принципів, положення, шляхи вирішення і практична значущість). Зазвичай ми обмежуємося есе в 100 слів – і вам достатньо, і учням.   

# data[].attributes.subject
Методики рефлексії. Рефлексивна мішень. Її можна використовувати не тільки для учнів, а й для ваших колег, слухачів, наприклад, майстер-класу. На уроках її добре використовувати протягом усього вивчення теми. Мішень потрібно розділити на кілька частин (я поділила на 4 сектори), в залежності від чинників, які вас цікавлять. Чим ближче до цілі – тим більший бал. Кожен учень може зробити чотири постріли – у кожен сектор по одному. Якщо йому не сподобалося, то він обирає 0, якщо середньо – то 5, якщо йому все сподобалося – то буде ближче до середини. Хочу застерегти вас від того, щоб думати, що низький бал поставив учень, який нічого не робив на уроці. Саме він, аби відчепилися, поставить вам 10. А нижча оцінка може бути осмисленою поведінкою відмінника, який аналізує свою роботу та роботу вчителя, можливо, аналізує свій психологічний стан.Ми ще спробували використовувати різнобарвні стікери. Можна давати їх учням, аби вони наклеювали їх на мішень. І в кінці теми ви можете проаналізувати по кожному учню, як він сприймав інформацію, ріс чи навпаки, щоб індивідувально коригувати його поведінку, ставлення до навчання тощо. Рефлексивне коло. Це складна технологія, і її доцільно використовувати в кінці уроку. Діти стають в коло, а вчитель задає алгоритм рефлексії – питання, які він хоче дослідити:                        •	розкажіть про свій емоційний стан під час уроку і в його кінці;•	що нового ви дізналися, чого навчилися?•	які причини цього?•	як ви оцінюєте свою участь на уроці?Кожен говорить по черзі. Я – інформатик, і в мене група учнів - не більше 14-ти людей, тому ця модель в нас працює. З більшою кількістю учнів це зробити нереально.  ПОПС-формула. Вона розшифровується так: П – позиція, О – обгрунтування, П – приклад, С – судження. Кожна з цих позицій – це відповідне речення: “Я вважаю, що…”, “Тому що…”, “Я можу довести це на прикладі…”, “Виходячи з цього, я роблю висновок про те, що…”.На перших заняттях з рефлексією за ПОПС-формулою учням було складно висловитися. Але вже за місяць вони навчились говорити. Тому цей спосіб рефлексії ще й допомагає працювати над культурою мовлення. Синквейн (сенкан). Цю методику добре використовувати для малих дітей – 5-6 класи.   Сінквейн або сенкан - це складання вірша з 5-ти рядків.Перший рядок представляє собою іменник, як правило ключове слово теми уроку або тему, яку поставив учитель. Другий рядок – два прикметники, що представляють найбільш характерні ознаки цього іменника.Третій рядок – три дієслова, що описують найбільш важливі процеси, що відбуваються з цим іменником.Четвертий рядок – ключова фраза, найбільш важлива ідея. П’ятий рядок – знову іменник, але вже резюме або синонім до іменника з першого рядка, метафора. За допомогою складання вірша дитина ставить собі акценти, що вона запам’ятала.      Аркуш контролю. Наші контрольні роботи не завжди доцільно використовувати, і вони нам не дають рефлексію. Я даю мало контрольних – по-перше, не люблю їх перевіряти, по-друге, мені самій нецікаво. Тому здебільшого проводжу анкетування. Наприклад, запитання “так чи ні”. І в нас є помічники – у всіх дітей є гаджети. Можна провести аркуш контролю за допомогою Google-форм, Kahoot, Plickers або інших сервісів.       Бортовий журнал. Це узагальнена назва різних прийомів письма, згідно з якими учні під час вивчення теми записують свої думки. Зазвичай це домашні завдання. ЕсеЕсе - це неформатний твір, учні можуть писати що завгодно. Є схема, за якою можна структурувати написання:•	постановка питання або проблеми (тобто визначити предмет викладу);•	назва причин, що спонукали звернутися до цієї проблеми (недоліки, проблеми, досвід);•	теза аргумент, ілюстрація проблеми (основні положення, підкріплені фактами, аргументами, досвідом);•	Я-позиції (власне місце в освітньому просторі);•	висновки (вирішення проблеми, пропозиції, рекомендації, побудова принципів, положення, шляхи вирішення і практична значущість). Зазвичай ми обмежуємося есе в 100 слів – і вам достатньо, і учням.   

# data[].attributes.body
Якось у коконі з’явилася маленька щілина. Крізь неї поступово почав пробиратися метелик, який хотів нарешті розправити свої крильця. Людина, проходячи в той момент повз, почала спостерігати за цим дійством. Минула година, дві, три, після чого метелик вирішив покинути свої зусилля. Щілина залишилася такою ж маленькою.Тоді людина вирішила допомогти. Взяла ніж і розрізала кокон. Метелик легенько вийшов з нього, але його тільце залишилося бути слабким та немічним, а прозорі крила майже не рухалися.
Людина продовжувала спостерігати, чекаючи, що ось-ось крила маленького розправляться й зміцніють, і він зможе злетіти. Цього так і не сталося!
Все своє життя метелик волочив по землі слабке тільце і не розправлені крила. Він так і не зміг літати.
А все тому, що людина, бажаючи допомогти, не розуміла головного: зусилля, які треба докласти, щоб пробратися через вузьку щілину кокона, необхідні метеликові. Тільки так рідина з тіла переходить у крила, надаючи їм потрібну силу. Лише після цього він зміг би літати. Життя змушувало метелика докладати зусиль, перш ніж залишати свою оболонку. Бо саме це загартовує його і дозволяє рости й розвиватися.
Зусилля – це те, що найбільш потрібне нам у житті. Якби нам можна було жити, не зустрічаючись із труднощами, ми були б обділені. Ми не змогли б бути такими сильними, якими є зараз. І ніколи не змогли б літати.

# data[].attributes.headline
«Шість параметрів креативності» (за Дж.Гілфордом)                 1. Здатність до знаходження і постановки проблеми.    2. Здатність до генерування великої кількості ідей.      3. Гнучкість - здатність до продумування різноманітних ідей.           4. Оригінальність - здатність відповідати на стимули нестандартно.5. Здатність удосконалювати об’єкт, додаючи деталі.6. Здатність розв’язувати проблеми, тобто здатність зо аналізу та синтезу.   

# data[].attributes.subject
«Шість параметрів креативності» (за Дж.Гілфордом)                 1. Здатність до знаходження і постановки проблеми.    2. Здатність до генерування великої кількості ідей.      3. Гнучкість - здатність до продумування різноманітних ідей.           4. Оригінальність - здатність відповідати на стимули нестандартно.5. Здатність удосконалювати об’єкт, додаючи деталі.6. Здатність розв’язувати проблеми, тобто здатність зо аналізу та синтезу.   

# data[].attributes.headline
Коли ми хочемо бути сильними, бадьорими та витривалими, починаємо займатися фізичними вправами. Для мозку теж є спеціальні вправи, що розвиватимуть креативне мислення – нейробіка. Нейробіка – це система вправ для утворення нових зв’язків між нейронами, « кнопка вмикання мозку». Сутність методики полягає в організації роботи усіх п’яти чуттів людини.  Згідно з принципами нейробіки, кожного дня потрібно отримувати нові враження, які активізуватимуть хоча б один з органів чуття. Завдяки цьому утворюватимуться нові нейронні зв’язки, що допоможе нетипово та креативно мислити.Вправа «Комбінування»Разом з учнями пограйте, перевтілившись у Юлія Цезаря. Тобто запропонуйте школярам задіяти декілька чуттів одночасно: слухати музику, відчувати аромат квітів, роздивлятися картину, а ще й встигати щось крутити у руках. Важливо, щоб усі дії були усвідомленими та контрольованими. Спочатку буде важко, бо мозок намагатиметься виокремити якусь одну дію чи чуття. Але згодом у дітей почне виходити краще, тренуватися їм стане легше, бо у мозку утворяться нові нейронні зв’язки.Комбінувати можна не лише дії, а й предмети. Разом з учнями візьміть якийсь предмет, наприклад, книгу. Діти мають подумати, як можна змінити чи вдосконалити цей предмет. Запропонуйте «приєднати» до книги інші речі. Що буде, якщо до книги «приєднати» дзеркало? А якщо плеєр?Нехай учні вигадають 20 способів використання стільця. Звичні варіанти брати не можна! Відповіді, що на стільці можна сидіти і стояти не зараховуємо. Оригінальніше  – застосовувати його як спортивне приладдя.Комбінувати можна й слова. Учні можуть позмагатися, хто вигадає більше найнезвичніших словосполучень, наприклад, «прохолодна спека», «сумна радість».Вправа «Кажан»Цю вправу ми радимо не тільки для учнів, а й для вчителів. Її цікаво і легко виконувати. Коли на вулиці стане темно, вимкніть усі джерела освітлення в оселі, заплющте очі й починайте мандрівку в темряві.  Також можна спробувати приймати душ, одягатися, складати книжки на полицю чи розрізняти номінали монет лише на дотик (за допомогою пальців). Органи чуттів активізуються, коли ви нічого не бачите. Така методика штучної сліпоти допомагає розвинути увагу та концентрацію.Вправа «Німе кіно»Запишіть на диктофон або знайдіть в інтернеті колокольний дзвін, гуркіт автомагістралі, стукіт у двері, ревіння двигуна, дзюрчання струмка та інші звуки.  Учні мають із заплющеними очима прослухати запис та вгадати, що це за звук. Добре, якщо вони намалюють в уяві місце, де можуть його почути. Або зробіть навпаки: подивіться разом із дітьми давно відомий фільм чи мультфільм без звуку та спробуйте згадати діалоги і монологи. Ця вправа стимулює сенсорні відділи мозку.Перемагайте повсякденність. Щодня ми виконуємо одні й ті самі дії. Спробуйте змінити цю схему та запропонуйте учням вчинити так само. Зробіть щось нове, наприклад, підіть на роботу новим маршрутом або спробуйте їсти лівою рукою (чи правою, якщо ви шульга). Коли ми робимо щось незвичне або опановуємо нові навички, у мозку утворюються нові нейронні зв’язки. Чим їх більше, тим креативніше мислення.             Експрес-натхнення. Перевага таких експрес-вправ у тому, що їх можна виконувати де й коли завгодно. Креативне мислення потрібне не тільки учням. Учителям теж необхідні натхнення та творче мислення. Ці вправи не потребують багато часу та спеціальних умов.1.	Візьміть аркуш паперу та рівномірно заповніть його звичайними символами на ваш розсуд. Наприклад, хрестиками. А потім почніть хрестики з’єднувати. Малюйте все, що заманеться! Але замальовки не повинні повторюватися. На перший погляд вправа може видатися дуже легкою, але вона розвиває фантазію та гнучкість розуму  – можна малювати як прості речі, так і цілий сюжет. Щоденне виконання цієї вправи покаже, що не вона є не такою вже й простою, бо найлегші образи вже мальовано. Мозок почне шукати все креативніші рішення.2.	Заплющте очі.  Подумайте про один із предметів, який знаходиться в кімнаті. Не розплющуйте очі, назвіть якомога більше ознак цього предмета. Розплющте очі та запишіть усе, що запам’ятали, не дивлячись на предмет.3.	Оберіть вірш, який вам подобається. Застосуйте останній рядок цього вірша як перший рядок власного.4.	За допомогою 400 слів опишіть ідеальне місце, де ви б хотіли жити.5.	Напишіть оповідання, яке б починалося словами: «Одного разу в мене була можливість...»6.	Подорож у часі. Напишіть лист собі ж у минуле або у майбутнє.7.	Напишіть оповідання про порожній стакан.8.	Напишіть оповідання про синій предмет.Ці невеличкі вправи не тільки допоможуть вам розвинути креативне мислення, а й покращать настрій. Зробіть свій день яскравим та бадьорим!

# data[].attributes.subject
Коли ми хочемо бути сильними, бадьорими та витривалими, починаємо займатися фізичними вправами. Для мозку теж є спеціальні вправи, що розвиватимуть креативне мислення – нейробіка. Нейробіка – це система вправ для утворення нових зв’язків між нейронами, « кнопка вмикання мозку». Сутність методики полягає в організації роботи усіх п’яти чуттів людини.  Згідно з принципами нейробіки, кожного дня потрібно отримувати нові враження, які активізуватимуть хоча б один з органів чуття. Завдяки цьому утворюватимуться нові нейронні зв’язки, що допоможе нетипово та креативно мислити.Вправа «Комбінування»Разом з учнями пограйте, перевтілившись у Юлія Цезаря. Тобто запропонуйте школярам задіяти декілька чуттів одночасно: слухати музику, відчувати аромат квітів, роздивлятися картину, а ще й встигати щось крутити у руках. Важливо, щоб усі дії були усвідомленими та контрольованими. Спочатку буде важко, бо мозок намагатиметься виокремити якусь одну дію чи чуття. Але згодом у дітей почне виходити краще, тренуватися їм стане легше, бо у мозку утворяться нові нейронні зв’язки.Комбінувати можна не лише дії, а й предмети. Разом з учнями візьміть якийсь предмет, наприклад, книгу. Діти мають подумати, як можна змінити чи вдосконалити цей предмет. Запропонуйте «приєднати» до книги інші речі. Що буде, якщо до книги «приєднати» дзеркало? А якщо плеєр?Нехай учні вигадають 20 способів використання стільця. Звичні варіанти брати не можна! Відповіді, що на стільці можна сидіти і стояти не зараховуємо. Оригінальніше  – застосовувати його як спортивне приладдя.Комбінувати можна й слова. Учні можуть позмагатися, хто вигадає більше найнезвичніших словосполучень, наприклад, «прохолодна спека», «сумна радість».Вправа «Кажан»Цю вправу ми радимо не тільки для учнів, а й для вчителів. Її цікаво і легко виконувати. Коли на вулиці стане темно, вимкніть усі джерела освітлення в оселі, заплющте очі й починайте мандрівку в темряві.  Також можна спробувати приймати душ, одягатися, складати книжки на полицю чи розрізняти номінали монет лише на дотик (за допомогою пальців). Органи чуттів активізуються, коли ви нічого не бачите. Така методика штучної сліпоти допомагає розвинути увагу та концентрацію.Вправа «Німе кіно»Запишіть на диктофон або знайдіть в інтернеті колокольний дзвін, гуркіт автомагістралі, стукіт у двері, ревіння двигуна, дзюрчання струмка та інші звуки.  Учні мають із заплющеними очима прослухати запис та вгадати, що це за звук. Добре, якщо вони намалюють в уяві місце, де можуть його почути. Або зробіть навпаки: подивіться разом із дітьми давно відомий фільм чи мультфільм без звуку та спробуйте згадати діалоги і монологи. Ця вправа стимулює сенсорні відділи мозку.Перемагайте повсякденність. Щодня ми виконуємо одні й ті самі дії. Спробуйте змінити цю схему та запропонуйте учням вчинити так само. Зробіть щось нове, наприклад, підіть на роботу новим маршрутом або спробуйте їсти лівою рукою (чи правою, якщо ви шульга). Коли ми робимо щось незвичне або опановуємо нові навички, у мозку утворюються нові нейронні зв’язки. Чим їх більше, тим креативніше мислення.             Експрес-натхнення. Перевага таких експрес-вправ у тому, що їх можна виконувати де й коли завгодно. Креативне мислення потрібне не тільки учням. Учителям теж необхідні натхнення та творче мислення. Ці вправи не потребують багато часу та спеціальних умов.1.	Візьміть аркуш паперу та рівномірно заповніть його звичайними символами на ваш розсуд. Наприклад, хрестиками. А потім почніть хрестики з’єднувати. Малюйте все, що заманеться! Але замальовки не повинні повторюватися. На перший погляд вправа може видатися дуже легкою, але вона розвиває фантазію та гнучкість розуму  – можна малювати як прості речі, так і цілий сюжет. Щоденне виконання цієї вправи покаже, що не вона є не такою вже й простою, бо найлегші образи вже мальовано. Мозок почне шукати все креативніші рішення.2.	Заплющте очі.  Подумайте про один із предметів, який знаходиться в кімнаті. Не розплющуйте очі, назвіть якомога більше ознак цього предмета. Розплющте очі та запишіть усе, що запам’ятали, не дивлячись на предмет.3.	Оберіть вірш, який вам подобається. Застосуйте останній рядок цього вірша як перший рядок власного.4.	За допомогою 400 слів опишіть ідеальне місце, де ви б хотіли жити.5.	Напишіть оповідання, яке б починалося словами: «Одного разу в мене була можливість...»6.	Подорож у часі. Напишіть лист собі ж у минуле або у майбутнє.7.	Напишіть оповідання про порожній стакан.8.	Напишіть оповідання про синій предмет.Ці невеличкі вправи не тільки допоможуть вам розвинути креативне мислення, а й покращать настрій. Зробіть свій день яскравим та бадьорим!

# data[].attributes.headline
Риси творчої особистості:   •	творчій особистості не властивий конформізм. Саме незалежність суджень дає змогу знаходити шляхи, якими через страх виглядати смішно не насмілюються йти інші люди;                              •	хоча творча людина і відверта, користується популярністю, але їй нелегко увійти в життя соціальної групи;              •	творча особистість лише тоді сприймає загальноприйняті цінності, коли вони збігаються з її власними;                        •	вона не догматик, її уявлення про життя та суспільство, про сенс вчинків можуть бути неоднозначними;               •	допитлива, постійно прагне об’єднати дані з різних галузей;                 •	полюбляє бавитися, в неї з’являється безліч чудернацьких ідей, має дитячу здатність дивуватися й захоплюватися;             •	полюбляє мріяти, може дивувати інших через те, що впроваджує в життя «безглузді» ідеї, інтегруючи ірраціональні аспекти своєї поведінки.      

# data[].attributes.subject
Риси творчої особистості:   •	творчій особистості не властивий конформізм. Саме незалежність суджень дає змогу знаходити шляхи, якими через страх виглядати смішно не насмілюються йти інші люди;                              •	хоча творча людина і відверта, користується популярністю, але їй нелегко увійти в життя соціальної групи;              •	творча особистість лише тоді сприймає загальноприйняті цінності, коли вони збігаються з її власними;                        •	вона не догматик, її уявлення про життя та суспільство, про сенс вчинків можуть бути неоднозначними;               •	допитлива, постійно прагне об’єднати дані з різних галузей;                 •	полюбляє бавитися, в неї з’являється безліч чудернацьких ідей, має дитячу здатність дивуватися й захоплюватися;             •	полюбляє мріяти, може дивувати інших через те, що впроваджує в життя «безглузді» ідеї, інтегруючи ірраціональні аспекти своєї поведінки.      

# data[].attributes.headline
Кілька простеньких прийомів, спрямованих на розвиток творчого мислення, які можна практикувати незалежно від місцезнаходження.            1. “Детектив”. Їдучі в транспорті або крокуючи вулицею, повсякчас звертайте увагу на людей, що волею обставин знаходяться поруч. Мова йде про звичайнісіньких, пересічних на вигляд громадян, одягнених у простенькі футболки й рожеві з вушками велюрові спортивні костюми. Увага-увага: будь-хто з них може виявитися агентом під прикриттям! Спробуйте подумки створити для кожної людини альтернативну історію. Хто сказав, що цей чемний, на перший погляд, білявий юнак у напрасованій тенісці ще вчора не облаштовував брови пірсингом, не носив довге волосся й брутальну футболку “Рамштайн”? Можливо, це все його серйозний і вимуштруваний батько, який повернувся з багаторічного плавання і надавав синові по шиї, побачивши його революційні вибрики. Це саме він змусив хлопця вдягнутися “як всі нормальні люди” і “не ганьбити родину”, старий нетямущий нудько!           2. “Увага на задній план!” Цю вправу проілюструю прикладом, який підмітив один мій знайомий на фейсбуці. За його спостереженнями, “у кожної родини є світлина з відпочинку, де ви, нічого не підозрюючи, невинно прогулюєтеся на задньому плані”. Здатність помічати незаплановані деталі, які відбуваються позаду головних героїв або основного сюжету на фото, стане в пригоді, коли доведеться мислити швидко й ураховувати багато факторів під час прийняття рішень. Спробуйте - і ви одразу помітите, наскільки багатовимірний світ. Життя всюди! Життя не буває другорядним! Особливо враховуючи, що більшість фотошедеврів, на які ми натрапляємо в соціальних мережах, створюється спонтанно й невдумливо - аж ніяк не звертаючись до концепцій витримки, композиції і перспективи. Дана вправа також неабияк розвиває почуття гумору - найпаче якщо практикуватися з другом!  3. “Нове застосування”. Ця вправа насамперед сподобається природженим інноваторам, а також допоможе тим, хто відчаївся знайти нові ідеї для продукту або проекту. Так само як із живими створіннями (див. Вправу 1), можна погратися з предметами, придумуючи звичанісіньким, рядовим речам нові, подекуди чудернацькі застосування. Наприклад, розрізану на дві частини пластикову пляшину з-під мінералки можна використовувати замість вазону для рослин на зразок петрушки й укропу, тим самим перетворивши підвіконня на казковий відьомський закуток з інгредієнтами для фіто-відварів. А от паличка із-під суші легко перетворюється на магічну і в разі раптового нападу злих чаклунів непогано підійде для накладання експрес-закляття на швидку руку.                               4. Прокачуємо словниковий запас Вправа на розширення лексичного діапазону. Підмічаємо людину, предмет або явище, яке на свою голову втрапило у наше поле зору, й ставимо собі за мету назвати 10, 20 чи більше прикметників, якими можна його описати. Будьмо чесними самі з собою! Під час виконання цієї вправи вмикаємо своє відчуття мови й нещадно відмежовуємо описи, які не підходять до слова-героя нашої історії. Наприклад, кожен, хто має досвід спілкування із вершками середньої школи, не зволікаючи скаже, що старшокласники бувають відчайдушні, чудернацькі, зухвалі, галасливі, захоплені. Наступний рівень: характеризувати обрану людину/річ лише словами, які стосуються її виключно на даний момент. Наприклад, першака, який у день знань занурився обличчям в сусідній букет у нашпигованій спраглими до науки маршрутці, наврядчи можна назвати “зухвалим”. А от “стурбованим”, “байдужим” чи “приголомшеним” - досхочу.                         5. Вигадуємо нові слова Ще один метод розважально-лінгвістичного тренування. Б’юсь об заклад, що всі ми частенько відчуваємо, що хочемо виразити своє ставлення до чогось або задекларувати сутність чогось, але помандрувавши закутками пам’яті, робимо висновок, що потрібного нам вислову в тлумачному словнику (з невідомих причин) не існує! Не так давно один мій товариш обізвав мене “фентезійною чаклункою”, чим я і досі (кілька годин потому) вельми сердечно пишаюся. Закинувши пошуки слова, яке б стовідсотково передавало моє розподяке захоплення, я, недовго мислячи, відвісила другові подяку за “компліментисько” - наче й з іронією, і сутність передає, і на флірт не з’їхала чоловікові на радість, і по-товариськи. Профіт!                          6. Мрійте! Процес мріяння - найпростіший спосіб отримувати насолоду обік з розвитком креативного мислення. Іще й трапляється поза нашим контролем! Створення кінофільму в думках і перенесення його на візульний простір із додаванням звукових, смакових і дотикових ефектів може стати непоганим тренуванням образного мислення, а якщо ви ще й вирішите вдатися до систематичного прокручування кінострічки, де ваша мета втілена в життя, то запуститься механізм так званої “позитивної візуалізації”. Багаторазово підтверджено, що людина, яка активно візуалізує свій емоційний і фізичний стан, коли її мета досягнута, окрім прокачування скілу креативності має вищі шанси досягти успіху (щоб дізнатися більше, гуглимо “візуалізація за Зеландом” і насолоджуємося омріяними результатами). Як бачимо, працювати над власними творчими здібностями можна і без застосування принципів тайм-менеджменту і цнотливої самоорганізації. Усі вони нагадують гру - а ми любимо ігри. Всі ми любимо заглибитися в чарівність дитинства і час від часу споглядати драконні бої між співвітчизниками й політиками та плисти на тролейбусі повз океани тротуарів і спекотливого літа. Приділяючи цим простим вправам хоча б десять хвилин на день, ви не помітите, як ваше мовлення стане живішим і метафоричнішим, люди почнуть заслухатися вашими образними оповідками, а незнайомці навколо раз у раз підмічатимуть таємничу посмішку на вашому обличчі. В тролейбусах усміхнених людей ой-як не вистачає! Лілія Карденас,Джерело: https://psy-practice.com/publications/rabota-obshchestvo/6-prostih-vprav-dlya-rozvitku-kreativnosti-dlya-doro/ © psy-practice.com      

# data[].attributes.subject
Кілька простеньких прийомів, спрямованих на розвиток творчого мислення, які можна практикувати незалежно від місцезнаходження.            1. “Детектив”. Їдучі в транспорті або крокуючи вулицею, повсякчас звертайте увагу на людей, що волею обставин знаходяться поруч. Мова йде про звичайнісіньких, пересічних на вигляд громадян, одягнених у простенькі футболки й рожеві з вушками велюрові спортивні костюми. Увага-увага: будь-хто з них може виявитися агентом під прикриттям! Спробуйте подумки створити для кожної людини альтернативну історію. Хто сказав, що цей чемний, на перший погляд, білявий юнак у напрасованій тенісці ще вчора не облаштовував брови пірсингом, не носив довге волосся й брутальну футболку “Рамштайн”? Можливо, це все його серйозний і вимуштруваний батько, який повернувся з багаторічного плавання і надавав синові по шиї, побачивши його революційні вибрики. Це саме він змусив хлопця вдягнутися “як всі нормальні люди” і “не ганьбити родину”, старий нетямущий нудько!           2. “Увага на задній план!” Цю вправу проілюструю прикладом, який підмітив один мій знайомий на фейсбуці. За його спостереженнями, “у кожної родини є світлина з відпочинку, де ви, нічого не підозрюючи, невинно прогулюєтеся на задньому плані”. Здатність помічати незаплановані деталі, які відбуваються позаду головних героїв або основного сюжету на фото, стане в пригоді, коли доведеться мислити швидко й ураховувати багато факторів під час прийняття рішень. Спробуйте - і ви одразу помітите, наскільки багатовимірний світ. Життя всюди! Життя не буває другорядним! Особливо враховуючи, що більшість фотошедеврів, на які ми натрапляємо в соціальних мережах, створюється спонтанно й невдумливо - аж ніяк не звертаючись до концепцій витримки, композиції і перспективи. Дана вправа також неабияк розвиває почуття гумору - найпаче якщо практикуватися з другом!  3. “Нове застосування”. Ця вправа насамперед сподобається природженим інноваторам, а також допоможе тим, хто відчаївся знайти нові ідеї для продукту або проекту. Так само як із живими створіннями (див. Вправу 1), можна погратися з предметами, придумуючи звичанісіньким, рядовим речам нові, подекуди чудернацькі застосування. Наприклад, розрізану на дві частини пластикову пляшину з-під мінералки можна використовувати замість вазону для рослин на зразок петрушки й укропу, тим самим перетворивши підвіконня на казковий відьомський закуток з інгредієнтами для фіто-відварів. А от паличка із-під суші легко перетворюється на магічну і в разі раптового нападу злих чаклунів непогано підійде для накладання експрес-закляття на швидку руку.                               4. Прокачуємо словниковий запас Вправа на розширення лексичного діапазону. Підмічаємо людину, предмет або явище, яке на свою голову втрапило у наше поле зору, й ставимо собі за мету назвати 10, 20 чи більше прикметників, якими можна його описати. Будьмо чесними самі з собою! Під час виконання цієї вправи вмикаємо своє відчуття мови й нещадно відмежовуємо описи, які не підходять до слова-героя нашої історії. Наприклад, кожен, хто має досвід спілкування із вершками середньої школи, не зволікаючи скаже, що старшокласники бувають відчайдушні, чудернацькі, зухвалі, галасливі, захоплені. Наступний рівень: характеризувати обрану людину/річ лише словами, які стосуються її виключно на даний момент. Наприклад, першака, який у день знань занурився обличчям в сусідній букет у нашпигованій спраглими до науки маршрутці, наврядчи можна назвати “зухвалим”. А от “стурбованим”, “байдужим” чи “приголомшеним” - досхочу.                         5. Вигадуємо нові слова Ще один метод розважально-лінгвістичного тренування. Б’юсь об заклад, що всі ми частенько відчуваємо, що хочемо виразити своє ставлення до чогось або задекларувати сутність чогось, але помандрувавши закутками пам’яті, робимо висновок, що потрібного нам вислову в тлумачному словнику (з невідомих причин) не існує! Не так давно один мій товариш обізвав мене “фентезійною чаклункою”, чим я і досі (кілька годин потому) вельми сердечно пишаюся. Закинувши пошуки слова, яке б стовідсотково передавало моє розподяке захоплення, я, недовго мислячи, відвісила другові подяку за “компліментисько” - наче й з іронією, і сутність передає, і на флірт не з’їхала чоловікові на радість, і по-товариськи. Профіт!                          6. Мрійте! Процес мріяння - найпростіший спосіб отримувати насолоду обік з розвитком креативного мислення. Іще й трапляється поза нашим контролем! Створення кінофільму в думках і перенесення його на візульний простір із додаванням звукових, смакових і дотикових ефектів може стати непоганим тренуванням образного мислення, а якщо ви ще й вирішите вдатися до систематичного прокручування кінострічки, де ваша мета втілена в життя, то запуститься механізм так званої “позитивної візуалізації”. Багаторазово підтверджено, що людина, яка активно візуалізує свій емоційний і фізичний стан, коли її мета досягнута, окрім прокачування скілу креативності має вищі шанси досягти успіху (щоб дізнатися більше, гуглимо “візуалізація за Зеландом” і насолоджуємося омріяними результатами). Як бачимо, працювати над власними творчими здібностями можна і без застосування принципів тайм-менеджменту і цнотливої самоорганізації. Усі вони нагадують гру - а ми любимо ігри. Всі ми любимо заглибитися в чарівність дитинства і час від часу споглядати драконні бої між співвітчизниками й політиками та плисти на тролейбусі повз океани тротуарів і спекотливого літа. Приділяючи цим простим вправам хоча б десять хвилин на день, ви не помітите, як ваше мовлення стане живішим і метафоричнішим, люди почнуть заслухатися вашими образними оповідками, а незнайомці навколо раз у раз підмічатимуть таємничу посмішку на вашому обличчі. В тролейбусах усміхнених людей ой-як не вистачає! Лілія Карденас,Джерело: https://psy-practice.com/publications/rabota-obshchestvo/6-prostih-vprav-dlya-rozvitku-kreativnosti-dlya-doro/ © psy-practice.com      

# data[].attributes.headline
Для творчості особливо важливі наступні складові інтелекту:                       1) синтетична здатність – нове бачення проблеми, подолання меж буденної свідомості;                      2) аналітична здатність – виявлення ідей, гідних подальшої розробки;        3) практичні здібності - уміння переконувати інших в цінності ідеї ("продаж"). Якщо у індивіда дуже розвинута аналітична здатність в збиток двом іншим, то він є блискучим критиком, але не творцем. Синтетична здатність, не підкріплена аналітичною практикою, породжує масу нових ідей, але не обґрунтованих дослідженнями і даремних. Практична здатність без двох інших може привести до продажу "недоброякісних", але яскраво представлених публіці ідей.

# data[].attributes.subject
Для творчості особливо важливі наступні складові інтелекту:                       1) синтетична здатність – нове бачення проблеми, подолання меж буденної свідомості;                      2) аналітична здатність – виявлення ідей, гідних подальшої розробки;        3) практичні здібності - уміння переконувати інших в цінності ідеї ("продаж"). Якщо у індивіда дуже розвинута аналітична здатність в збиток двом іншим, то він є блискучим критиком, але не творцем. Синтетична здатність, не підкріплена аналітичною практикою, породжує масу нових ідей, але не обґрунтованих дослідженнями і даремних. Практична здатність без двох інших може привести до продажу "недоброякісних", але яскраво представлених публіці ідей.

# data[].attributes.headline
"Теорія інвестування"        Р. Стернберга.            Однієї з останніх за часом виникнення концепцій креативності є так звана "теорія інвестування", запропонована Р. Стернбергом і Д. Лавертом (Sternberg R., 1985). Ці автори вважають креативною таку людину, яка прагне і здатна "купувати ідеї за низькою ціною і продавати по високій". "Купувати за низькою ціною" - значить займатися невідомими, невизнаними або непопулярними ідеями. Задача полягає в тому, щоб вірно оцінити потенціал їх розвитку і можливий попит. Творча людина всупереч опору середовища, нерозумінню і неприйняттю наполягає на певних ідеях і "продає їх за високою ціною". Після досягнення ринкового успіху вона переходить до іншої непопулярної або нової ідеї. Друга проблема в тому, звідки ці ідеї беруться. Стернберг вважає, що людина може не реалізувати свій творчий потенціал в двох випадках: 1) якщо вона виказує ідеї передчасно; 2) якщо вона не виносить їх на обговорення дуже довго і тоді вони стають очевидними, "застарі-вають". Слід зазначити, що в даному випадку автор підміняє прояв творчості його соціальним ухваленням і оцінкою.             

# data[].attributes.subject
"Теорія інвестування"        Р. Стернберга.            Однієї з останніх за часом виникнення концепцій креативності є так звана "теорія інвестування", запропонована Р. Стернбергом і Д. Лавертом (Sternberg R., 1985). Ці автори вважають креативною таку людину, яка прагне і здатна "купувати ідеї за низькою ціною і продавати по високій". "Купувати за низькою ціною" - значить займатися невідомими, невизнаними або непопулярними ідеями. Задача полягає в тому, щоб вірно оцінити потенціал їх розвитку і можливий попит. Творча людина всупереч опору середовища, нерозумінню і неприйняттю наполягає на певних ідеях і "продає їх за високою ціною". Після досягнення ринкового успіху вона переходить до іншої непопулярної або нової ідеї. Друга проблема в тому, звідки ці ідеї беруться. Стернберг вважає, що людина може не реалізувати свій творчий потенціал в двох випадках: 1) якщо вона виказує ідеї передчасно; 2) якщо вона не виносить їх на обговорення дуже довго і тоді вони стають очевидними, "застарі-вають". Слід зазначити, що в даному випадку автор підміняє прояв творчості його соціальним ухваленням і оцінкою.             

# data[].attributes.body
Креатівність припускає, з погляду Стернберга, здатність йти на розумний ризик, готовність долати перешкоди, внутрішню мотивацію, толерантність до невизначеності, готовність протистояти думці оточуючих. Прояв креативності неможливий, якщо відсутнє творче середовище.

# data[].attributes.headline
Монах і виноград.        ”Біля воріт одного монастиря завжди сидів монах і вітав кожного, хто заходив в обитель. Він був старенький і дуже добрий. Одного разу його пригостили гроном винограду. Але монах не став його їсти. „Краще віднесу настоятелю. Він хворий. Йому це потрібніше”.- вирішив монах. А настоятель монастиря  подумав, що правильним буде пригостити молодого монаха, який допомагав йому. Молодий монах йшов територією монастиря, ніс гроно винограду і побачив хлопчика, який грався. „Дитині треба дати,-”подумав він і поклав у дитячі рученята велику грону. Хлопчик біг територією монастиря і зупинився біля старенького монаха, який сидів коло воріт. Всі знали, що той дуже обмежує себе в їжі, а все краще віддає іншим. Хлопчик підійшов до старенького і пригостив його виноградом."

# data[].attributes.subject
Монах і виноград.        ”Біля воріт одного монастиря завжди сидів монах і вітав кожного, хто заходив в обитель. Він був старенький і дуже добрий. Одного разу його пригостили гроном винограду. Але монах не став його їсти. „Краще віднесу настоятелю. Він хворий. Йому це потрібніше”.- вирішив монах. А настоятель монастиря  подумав, що правильним буде пригостити молодого монаха, який допомагав йому. Молодий монах йшов територією монастиря, ніс гроно винограду і побачив хлопчика, який грався. „Дитині треба дати,-”подумав він і поклав у дитячі рученята велику грону. Хлопчик біг територією монастиря і зупинився біля старенького монаха, який сидів коло воріт. Всі знали, що той дуже обмежує себе в їжі, а все краще віддає іншим. Хлопчик підійшов до старенького і пригостив його виноградом."

# data[].attributes.headline
Якості, які ускладнюють життя в мінливому світі:     -  невпевненість у собі;      -  упередженість;              - занижена самооцінка;      -  надмірна прихильність до принципів;                   - несамостійність;             - формалізм, заорганізованість;              - стереотип у мисленні та поведінці;                        - орієнтація на загальні правила і норми;              - тривожність;                   - навіювання.  

# data[].attributes.subject
Якості, які ускладнюють життя в мінливому світі:     -  невпевненість у собі;      -  упередженість;              - занижена самооцінка;      -  надмірна прихильність до принципів;                   - несамостійність;             - формалізм, заорганізованість;              - стереотип у мисленні та поведінці;                        - орієнтація на загальні правила і норми;              - тривожність;                   - навіювання.  

# data[].attributes.headline
Якості, особ

# data[].attributes.body
Якості, особливості поведінки, які допомагають жити у мінливому світі: - любов до людей, оптимізм;

- прийняття себе і світу у всіх його проявах;

- вміння оцінити проблему очима інших;

- почуття гумору;

- відчуття своєї недосконалості;

- комунікабельність;

- сенситивність, емпатія;

- бажання допомогти людям;

-  працьовитість;

- мрійливість, вміння фантазувати;

- рішучість, цілеспрямованість, наполегливість.

# data[].attributes.headline
Т – толерантний, терплячий, трудолюб…      В – винахідливий, відкритий, впевнений, вольовий, відвертий, відповідальний…               О - оптиміст, організований, оригінальний, обдарований...                  Р – рішучий, розкутий, реактивний, романтичний …Ч – чутливий, чесний, чуйний, чарівний…            І – ініціативний, інтелігентний, інтелектуальний…             С – самостійний, свідомий, самодостатній, сумлінний, сміливий…                      Т – товариський, турботливий, тактовний…  Ь

# data[].attributes.subject
Т – толерантний, терплячий, трудолюб…      В – винахідливий, відкритий, впевнений, вольовий, відвертий, відповідальний…               О - оптиміст, організований, оригінальний, обдарований...                  Р – рішучий, розкутий, реактивний, романтичний …Ч – чутливий, чесний, чуйний, чарівний…            І – ініціативний, інтелігентний, інтелектуальний…             С – самостійний, свідомий, самодостатній, сумлінний, сміливий…                      Т – товариський, турботливий, тактовний…  Ь

# data[].attributes.headline
"Ми маємо справу з найскладнішим, неоціненним,                  найдорожчим, що є в житті, - з людиною.                  Від нас, від нашого вміння, майстерності, мистецтва,           мудрості залежить її життя,                                 здоров’я, розум, характер, воля, громадянське й інтелектуальне обличчя,її місце і роль у житті, її щастя." В.О. Сухомлинський

# data[].attributes.subject
"Ми маємо справу з найскладнішим, неоціненним,                  найдорожчим, що є в житті, - з людиною.                  Від нас, від нашого вміння, майстерності, мистецтва,           мудрості залежить її життя,                                 здоров’я, розум, характер, воля, громадянське й інтелектуальне обличчя,її місце і роль у житті, її щастя." В.О. Сухомлинський

# data[].attributes.headline
1.  Не втрачайте здатності зацікавити учнів і перед-бачати результати своєї взаємодії з ними.                   2. Не втрачайте людяності, альтруїстичної спрямованості.                       3.Не втрачайте креативнос-ті, здатності до творчості.                                 4. Постійно вдосконалюйте свою педагогічну майстерність.                          5. Вмійте бачити й відчувати кожного учня.                                                Перетворюйте процес навчання на радість.             6. Отримуйте професійне задоволення від праці.         7. Упевненим кроком йдіть до своєї мети.                          8. Помічайте в собі найкраще!                              9. Приносьте людям радість і це зробить вас щасливим!                             10. Не приховуйте своїх здібностей і можливостей. Даруйте їх!   

# data[].attributes.subject
1.  Не втрачайте здатності зацікавити учнів і перед-бачати результати своєї взаємодії з ними.                   2. Не втрачайте людяності, альтруїстичної спрямованості.                       3.Не втрачайте креативнос-ті, здатності до творчості.                                 4. Постійно вдосконалюйте свою педагогічну майстерність.                          5. Вмійте бачити й відчувати кожного учня.                                                Перетворюйте процес навчання на радість.             6. Отримуйте професійне задоволення від праці.         7. Упевненим кроком йдіть до своєї мети.                          8. Помічайте в собі найкраще!                              9. Приносьте людям радість і це зробить вас щасливим!                             10. Не приховуйте своїх здібностей і можливостей. Даруйте їх!   