# data[].attributes.headline
Сенс поняття "Розмежування доступу"

# data[].attributes.subject
Сенс поняття "Розмежування доступу"

# data[].attributes.body
(access mediation) — сукупність процедур, що реалізують перевірку запитів на доступ і оцінку на підставі Правил розмежування доступу можливості надання доступу. Правила розмежування доступу (access mediation rules) — частина політики безпеки, що регламентує правила доступу користувачів і процесів до пасивних об'єктів.

# data[].attributes.headline
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.subject
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
yande share

1.5 Особливості інформаційних систем

Задачі, що розв'язуються в комп'ютерних ІС, мають ряд характерних особливостей, які впливають на технологію автоматизованої обробки даних. А саме:

інформаційний взаємозв'язок. Він виявляється в тому, що результати розв'язання одних задач є вхідними даними для розв'язування інших. Ця особливість впливає на склад та зміст інформаційної бази комп'ютерної системи, потребуючи також вибору способів і методів нагромадження та зберігання інформації в системі;

масовість та груповий характер розв'язання. Як правило, економічні розрахунки виконуються через певний термін, причому визначається не один, а група взаємозв'язаних економічних показників. Ця особливість впливає на структуру алгоритмів розв'язування задач, а також на склад та зміст програмного забезпечення систем;

потреба багатоваріантного розв'язування. Це стосується задач прогнозування, планування та прийняття рішень. Саме тому в комп'ютерній системі мають бути передбачені відповідні спеціальні інструментальні та апаратні засоби;

чітко регламентовані терміни подання вхідних даних і результатів розв'язування задач, а також вимоги до точності вхідних даних і результатів розв'язування задач. Тому при створенні комп'ютерної ІС необхідно вирішувати питання контролю інформації на всіх етапах її переробки (перетворення);

постійні зміни складу економічних показників та методик їх розрахунку. Ця особливість впливає на склад та зміст програмного забезпечення, особливо на прикладну його частину.

1.6 Основні підходи при створенні інформаційних систем

У теорії та практиці створення ІС виділяють три підходи: локальний, глобальний, системний.

Локальний підхід полягає в тому, що ІС створюється послідовним нарощуванням задач, що приводять до збільшення функціональних можливостей. Він передбачає необмежений розвиток ІС. До позитивних сторін цього підходу можна віднести: відносно швидку віддачу, наочність задач, можливість розроблення ІС невеликими блоками, простоту керування створення системи. Недоліками є: дублювання інформації, неможливість забезпечення раціональної організації комплексів задач, постійна перебудова програм та організації задач, що приводить до дискретизації самої ідеї створення ІС.

При глобальному підході створюється проект системи в повному обсязі, а потім здійснюється її розроблення та впровадження. Як правило, цей підхід призводить до морального старіння проекту ще до його впровадження, оскільки час його впровадження може перевищувати період оновлення технічних, програмних та інших засобів, використаних у ньому.

Системний підхід - це комплексне вивчення об'єкта автоматизації як одного цілого з представленням частин його як цілеспрямованих систем і вивчення цих систем та взаємозв'язків між ними. Об'єкт розглядається як сукупність взаємопов'язаних елементів однієї складної динамічної системи, яка перебуває в стані постійних змін під впливом багатьох внутрішніх і зовнішніх факторів. Він заснований на таких принципах: кінцевої мети, єдності, зв'язності, модульності, ієрархії, функціональності, розвитку, децентралізації, невизначеності. Характерними ознаками цього підходу є:

однозначне охоплення проектуванням великої кількості задач;

максимальна типізація та стандартизація рішень;

багатоаспектне уявлення про структуру ІС як про систему, що складається з кількох класів компонентів, та відносна автономна їх робота;

ключова роль баз даних;

локальне впровадження та збільшення функціональних задач.

Завданням цього підходу до створення ІС є розроблення всієї сукупності методологічних та соціально-наукових засобів обстеження (опис, аналіз, синтез, реалізація) систем різного типу.

1.7 Принципи проектування інформаційних систем

При проектуванні ІС необхідно використовувати відповідні стандарти - принципи, загальні вимоги та нормативи. Стандарти проектування автоматизованих систем ґрунтуються на загальних принципах:

системності, що забезпечує встановлення зв'язків між складовими структурними одиницями на базі системного підходу. Особлива увага приділяється інформаційним зв'язкам: установлюється їх кількість, виділяються та аналізуються ті зв'язки, які зумовлені метою вивчення систем, а далі відбираються найперспективніші , які реалізують цільову функцію. Системний підхід дає змогу знаходити оптимальний варіант структури системи і таким чином забезпечувати найвищу ефективність її функціонування;

порушення функціонування автоматизованої системи в цілому. Принцип розвитку полягає в тому, що ІС створюється з урахуванням можливостей постійного поповнення й оновлення функцій системи і видів її забезпечення;

сумісності (демократизації), що дозволяє створювати ряд інформаційних інтерфейсів, за допомогою яких автоматизована система може взаємодіяти з іншими ІС, залежно від технологічної необхідності;

стандартизації та уніфікації, що забезпечує використання типових, стандартних та уніфікованих елементів і проектних рішень;

ефективності, щоґрунтується на оптимальному співвідношенні між витратами на створення, розвиток, експлуатацію ІС та ефективність від впровадження;

єдиної інформаційної бази, що ґрунтується на використанні єдиної системи управління базами даних, єдиної системи класифікації та кодування інформації;

декомпозиції - використовується при вивченніособливостей, властивостей елементів в цілому. Він ґрунтується на розподілу системи на частини, виділенні певних комплексів робіт, створенні умов для ефективного аналізу системи та її проектування;

надійності, що забезпечує експлуатацію автоматизованих систем у випадках перебоїв енергопостачання, виходу з ладу технічних засобів тощо;

безпеки обробки інформації, що гарантує захист інформаційних потоків у процесі обробки, збереження та обміну інформації;

продуктивності, що ставить жорсткі вимоги до терміну та якості обробки даних інформаційних процесів;

адаптації, що забезпечує придатність автоматизованих систем до модифікації та розширення без втрат інформаційної бази;

простоти та зручності експлуатації, що забезпечує простоту та легкість у використанні користувачам ІС.

1.8 Етапи проектування інформаційних систем

Держстандартом визначені такі основні стадії розроблення ІС: допроектну, проектну, впровадження та експлуатації.

Допроектна стадія. Розробник спільно із замовником проводять організаційні заходи з підготовки об'єкта автоматизації до обстеження і створення інформаційної бази, складають техніко-економічне обґрунтування, постановку задачі і технічне завдання на розроблення системи. Визначаються очікувана ефективність системи та вартість робіт з проектування та розроблення системи. Всі документи на цій стадії затверджуються у двосторонньому порядку. Технічне завдання на розроблення автоматизованої системи складається на підставі техніко-економічного обґрунтування в цілому, з виділенням відповідних етапів і затверджується розробником та замовником.

Проектна стадія. На цій стадії здійснюється розроблення технічного та робочого проектів, програмування складових частин, налагодження та тестування програмного забезпечення. Підставою для розроблення технічного проекту системи є затверджене технічне завдання. Після затвердження технічного проекту розробляється робочий проект, що не затверджується. Одночасно з розробленням проектів створюються класифікатори та довідники інформації.

Стадія впровадження. Система здається в дослідну та в промислову експлуатацію. Цей етап включає апробацію окремих елементів та впровадження проекту системи в цілому. Готовність системи і введення її в експлуатацію оформлюється відповідно укладанням актів завершення робіт, прийманням системи в дослідну і промислову експлуатацію тощо.

Стадія експлуатації. На цій стадії здійснюється супровід програмного та технічного забезпечення, виконання робіт щодо постійного введення інформації. Супроводження програмного забезпечення здійснюється з метою внесення змін залежно від змін чинного законодавства, нормативів або процесу подальшого розвитку системи.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
книги для студентів

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
правова література

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гуманітарні науки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчальний посібник

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформаційні системи і технології у фінансах

# data[].attributes.attachment_link.description
yande share 1.5 Особливості інформаційних систем Задачі, що розв'язуються в комп'ютерних ІС, мають ряд характерних особливостей, які впливають на технологію автоматизованої обробки даних. А саме: інформаційний взаємозв'язок. Він виявляється в тому, що результати розв'язання одних задач є вхідними даними для розв'я­зування інших.

# data[].attributes.headline
Матрична модель доступу

# data[].attributes.subject
Матрична модель доступу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Задача логического управления доступом состоит в том, чтобы:

1. для каждой пары "субъект-объект" устанавливается перечень прав субъекта по отношению к объекту, например множество допустимых операций, представленных на рис.

2. осуществляет контроль выполнение установленного порядка

Чтение( R)

Запись (W, A)

Выполнение (X)

Дописывание в файл (A)

Перечень правил, устанавливающих типы доступа субъектов к объектам оформляются в виде так называемых таблиц управления доступом -матриц доступа. В столбцах матрицы перечислены объекты, строках- субъекты, а в клетках, расположенных на пересечении строк и столбцов, записаны разрешенные виды доступа. Фрагмент матрицы может выглядеть, например, так:

Дискреционный доступ (произвольное управление доступом)

Дискреционный доступ- метод доступа, позволяющий устанавливать правила доступа владельцем объекта (т.е. правом предоставления своих объектов другим пользователям). Подавляющее большинство ОС и СУБД реализуют дискреционный доступ.

Для описания матрицы доступа применяются [13] по отношению к объекту:

индивидуальные разрешения - определяет явное указание прав доступа между индивидуальными пользователями и ресурсами, что позволяет максимально детализовать установления прав доступа;

групповые разрешения -определяются между множеством пользователей, сгруппированных по определенному признаку и/или ресурсами (множеством упорядоченных файлов и каталогов). Групповые разрешения позволяют снизить расходы на хранение настроек разграничения доступа и упростить администрирование поскольку их легче контролировать при частых изменений прав доступа.

По отношению к атрибутам объекта:

Прямые разрешения доступа- присвоение объекту атрибутов разграничения доступа производится пользователем при его создании. Однако данный подход приводит к обременению пользователей обязанностями по выставлению прав доступа к своим объектам.

Наследуемые разрешения атрибуты разграничения доступа наследуются от владельца и обеспечивают автоматическую защиту создаваемых объектов по умолчанию.

Для формализованного описания правил разграничения используют списки управления доступом ACL (access control list), содержащие правила доступа к объекту, включая индивидуальные, групповые, прямые, наследуемые.

Недостатки:

1. Трудность администрирования матрицы доступа при большом количестве разнородных элементов.

2. Ко многим объектам возможен доступ с помощью разных сервисов (например к СУБД можно получить доступ путем непосредственного чтения файлов или дисковых разделов, поддерживаемых операционной системой.).

3. Списки управления доступом ACL связаны с объектами доступа локально и копирование, передача по сети и т. д., не приведет к автоматическому восстановлению исходных параметров разграничения доступа.

4. Сложность организации работы с данными имеющими грифы секретности.

# data[].attributes.attachment_link.title
Матричная модель доступа

# data[].attributes.attachment_link.description
Задача логического управления доступом состоит в том, чтобы: для каждой пары "субъект-объект" устанавливается перечень прав субъекта по отношению к объекту, например множество допустимых операций, представленных на рис. осуществляет контроль выполнение установленного порядка Чтение( R) Запись (W, A) Выполнение (X) Дописывание в файл (A) Перечень правил, устанавливающих типы доступа субъектов к объектам оформляются в виде так называемых таблиц управления доступом -матриц доступа.