# data[].attributes.headline
החיבוק האחרון

# data[].attributes.subject
החיבוק האחרון

# data[].attributes.body
בדלת לפני שיצא לנתב"ג

# data[].attributes.headline
אחי, איפה אתה?

# data[].attributes.subject
אחי, איפה אתה?

# data[].attributes.headline
זכרונות מלפני עשר שנים

# data[].attributes.subject
זכרונות מלפני עשר שנים

# data[].attributes.body
רגעי השבר. איפה את/ה היית כשזה קרה?

# data[].attributes.attachment_link.title
עופר כבר לא יחזור

# data[].attributes.headline
רואה לך בעיניים

# data[].attributes.subject
רואה לך בעיניים

# data[].attributes.body
איך נתתי לך את התרמיל טיולים, שטיילתי איתו בדיוק בגילך באפריקה ואיך חזר אלינו התרמיל בלעדיך.

# data[].attributes.headline
עופר לוי—— המותג....

# data[].attributes.body
עופר לוי—— המותג....
איך עברו 10 שנים ??????? יש לי צמרמורת בכל הגוף.

אתה יודע,  שאורי ואני , זה הכל בזכותך.... איך מתאים לך להשאיר את חותמך בכל מקום!
שנה וחצי הייתי הפ״פית שלכם ורק אתה, מכוווולםםםםםםםם תפסת אותי כשהלכתי לעשות פיפי בין העצים (מנסה להתרחק כמה שיותר מקבוצת בנים שמטילה את מימיה בכל מקום ובכל עת).
אתה, תירוש ואני עד השעות הקטנות של הלילה מבלבלים את המוח על מי יודע מה (בדרך כלל שיחות הכי עמוקות ועם זאת הכי שטותיות בעולם!)
האכפתיות שלך כלפי כל אחד ואחת בעולם הזה זו אחת התכונות שאני מנסה להנחיל גם אצלי.
טומי ודוריק היו עפיםםםםםםםם עליךךךךךךךךךךך.... איזה עצבים!!!!
הזוי שאתה מכיר אותי הילה נדל ולא הילה תירוש
פליז תשמוררררררררררר עלינו!!!!!!!!! תשמור אותנו מחייכים ואוהבים
אתה חסר לי . ממש.
אוהבת אותך

# data[].attributes.headline
היה לנו יותר משיר אח

# data[].attributes.body
היה לנו יותר משיר אחד "שלנו". אבל זה היה השיר האחרון שלנו.
מרוב געגוע לא יוצאות לי המילים, ואני רחוקה מלהצליח לבטא את עצמי.
במשך עשר שנים, אני לא חושבת שהיה יום אחד שלא נזכרתי בעופר במהלך היום. הוא נהיה חלק בלתי נפרד ממני בכל כך הרבה דרכים.
תמיד חשבתי איך נהיה באזכרה העשירית? הזמן יעשה את שלו?
אז כן ולא
ואולי זה מה שעופר רצה בדיוק ככה, לפעמים כן, ולפעמים לא ובתכלס גם ככה הכל שטויות...
מחכה להיות שוב, close to you.
טוהר 💚

# data[].attributes.headline
עופר,לא מעכלת שע

# data[].attributes.body
עופר,
לא מעכלת שעברו עשר שנים מאז הפעם האחרונה שראיתי אותך.. מאז שליווית אותי לנתב"ג, בעודך סוחב לי את המוצ'ילה עם הכיסוי המפורסם שהפך לסימן ההיכר שלי בכל מקום ( עם ציור חיפושית ענקית).
אף פעם לא היה לי אומץ לדבר באזכרות שלך מול כולם ולספר על הזוגיות שלנו. סליחה. לא הצלחתי. מקווה שאתה מבין.
את הטיול שלי לפני עשר שנים לדרום אמריקה הדחקתי, הוא מסמל לי תקופה שבה כל העולם שלי התהפך. הדבר שבעיקר זכור לי מהטיול זה נסיונות הטלפון שעשינו האחד לשניה, מנסים להתגבר על שעון אוסטרליה-ארגנטינה.. זוכרת שאמא שלי התעצבנה עלי שקיבלתי חשבון של 1000 שקל לחודש ( ככה זה היה לפני הוואטסאפ ;) ), אבל זה לא הפריע לנו לחפור.. אני זוכרת שהייתי מעלה תמונות לפיקאסה כדי שתוכל לראות, הייתי יושבת שעות בקפה אינטרנט עד שהכל היה עולה. איזה מזל שראית.

אני מתגעגעת ליציאות חסרות הטקט שלך, לריקודים ההורסים שלך, לפיקניקים ביער בן שמן, לרוורסים במזדה 3 כשכל הגוף שלך בחוץ, לשבת בחדר שלך כל החבר'ה עד הבוקר, לאבא שלך קורא לך 'עופר' מלמטה וכולם מחקים אותו, לחביתות עם הזיתים שלך ואפילו לנרגילה..

מתגעגעת אליך,
מוניק שלך

# data[].attributes.headline
קצת מעופר הטמבלול של התיכון

# data[].attributes.subject
קצת מעופר הטמבלול של התיכון

# data[].attributes.headline
עופר מי הרמנו! 

# data[].attributes.subject
עופר מי הרמנו! 

# data[].attributes.body
עופר יא אח על חלל

עופר לתאר את ההרגשה שאני עומד פה ומדבר עלייך עדיין לא נתפסת לי. הלב מתכווץ לי ואני עצוב.

אני עדיין זוכר שאני ואתה רקדנו סלסה לטינית בפלגת לוחמים ועשינו שטויות

לחשוב שהייתה לי הזכות להכיר בן אדם כל כך מיוחד ומגוון בתחומי העניין שלו בחיים אוהב אמפתי  היא זכות גדולה. אז תודה עופר שזכיתי.

אני מנסה לחשוב  בכמה דברים במקביל הייתה עוסק  מתעניין מסתקרן ובוחן מקרוב עם זכוכית מגדלת. אתה משהוא מיוחד וחסר לי.

סיפור קצר
אחרי שחזרתי מקורס נהגים שבעיקר היה שם קפה ג'יפים ועוגיות. חזרתי עם כמה קילויים עודפים ובעיקר שמנמן יותר:)
חזרתי ליחידה לאחד השבועות הכי קשים לי שהיו לי מכל הבחינות, מסכם צפון האגדי.
עופר למזלי הגדול היה איתי כל השבוע. ראה את הקושי שלי עזרתה לי ותמכתה בי גם פיזית וגם נפשית.

עופר ידעתה לראות את האחר להתחשב ולגלות אמפתיה אמיתית וכנה.
וזה דבר שכל כך מיוחד לראות. בתור בן אדם שעוסק בחינוך זה אולי הדבר הכי אנושי שבני אדם יכולים לגלות אחד כלפי השני. ואני חושב שאתה עופר מצטיין בזה. הסתכלתה תמיד על האחר על הסביבה ועל איך אתה יכול לתרום את חלקך לעולם הזה. שזה מקסים בעיניי.

בקיץ האחרון נסענו כל החברים פה ליוון למסיבת רווקים של החבר'ה מהצוות וראיתי בכל כך הרבה פעמים איך הייתה מממש שם  עם הצחוקים המיוחדים שלך. וואלה הרגיש לי יותר מתמיד כמה אני מתגעגע אלייך. הייתה בטוח מאד גאה בנו... לראות איך זרקנו אחד את השני לבריכה ערומים עדיין בגיל 30 פלוס ואיך רוח השטות לעולם לא נעלמת מאיתנו. אתה איתנו בכל מפגש אני מרגיש אותך

אוהב  אותך בלב ומתגעגע אח שלך

מיכאל ביאלק

# data[].attributes.headline
לזכרו של עופר לוי מאתי דומב אדלמן

# data[].attributes.subject
לזכרו של עופר לוי מאתי דומב אדלמן