# data[].attributes.body
Aria rezervației are o suprafață de 2,52 hectare și se află în partea nord-vestică a județului Buzău, la poalele Masivului Ivănețu la o altitudine de 500-600 m, în nord-estul satului Colți, lângă drumul județean ce leagă localitatea Colți de satul Aluniș[4]. Accesul se face pe DN10 Buzău-Întorsura Buzăului pană la Pătârlagele, apoi dreapta spre Colți și ulterior pe DC71 spre Aluniș. (https://ro.wikipedia.org/wiki/Chihlimbarul_de_Buz%C4%83u)

# data[].attributes.body
Trovanții de la Bozioru fac parte din Geoparcul „Ținutul Buzăului”, un teritoriu ce cuprinde elemente de interes geologic deosebit, alături de elemente de interes ecologic, arheologic, istoric şi cultural, și care aspiră la titlul de Geoparc UNESCO. Programul „Geoparcul Ținutul Buzăului” a fost inițiat în anul 2007 de Universitatea din București, în parteneriat cu Consiliul Județean Buzău în vederea conservării, promovării şi valorificării elementelor naturale deosebite din zonă, a valorilor de patrimoniu cultural şi istoric, precum şi pentru susţinerea dezvoltării sociale şi economice a comunelor, bazându-se pe principiul dezvoltării durabile. (https://cjbuzau.ro/trovantii-boziorului/)

# data[].attributes.body
Este situată în Subcarpații de Curbură, în bazinul superior al râului Slănic. Zona se află la 56-60km de Buzău.

Se ajunge folosind drumul de pe valea Slănicului – DJ 203 K, care pornește de pe DN2 (E85) de la Mărăcineni spre Săpoca (imediat înainte de a intra pe podul de peste Buzău), urmând ruta Beceni-Vintilă Vodă-Mânzălești-Lopătari. Pînă la Lopătari drumul este asfaltat.

Între Mânzălești și Lopătari accesul în zona platoului se face pe văile pâraielor Jgeab și Sărat, pe DC respectiv DC.

Platoul este situat între 424 și 607 m altitudine, fiind delimitat de râul Slănic la sud, râul Jgheab la est, râul Meledic la nord și de Pârâul Sărat la vest.  ( https://ro.wikipedia.org/wiki/Platoul_Meledic )

# data[].attributes.body
Bisericile rupestre din Munții Buzăului reprezintă un complex de vestigii ale unor construcții rupestre cu funcții dominante cultice și de refugiu, a căror origine coboară uneori până în preistorie, situate în zona arcului sud-estic al Carpaților în principal în zona Culmii Ivănețu, dar și pe dreapta Buzăului în Masivul Siriu, precum și în zona adiacentă din Subcarpații de Curbură (Dealurilor Botanului) pe un areal cu o lungime de peste 80 km. Cea mai mare densitate se întâlnește în împrejurimile comunelor Bozioru, Colți, Cozieni și Brăești, iar în număr mai mic pe raza comunelor Cătina și a satelor Sibiciu, precum și a orașului Nehoiu. În total sunt aproximativ 30 de astfel de amenajări actual identificate.  (https://ro.wikipedia.org/wiki/Bisericile_rupestre_din_Mun%C8%9Bii_Buz%C4%83ului)

# data[].attributes.body
La ieșirea (spre Brașov) din comuna Siriu se ramifică la dreapta un drum parțial forestier care urcă pe Valea Cașoca, afluent pe stânga al Buzăului. Șoseaua se strecoară printre pitoreștile gospodării țărănești ale satului Cașoca, apoi printr-un sector mai strâmt al văii, unde râul se prăbușeste într-o primă cădere de apă, Cascada Martinu, înaltă de doi metri.  După 5.5 km se urmează la dreapta un alt drum forestier, care traversează valea, însă după numai 50 m, înainte de podul de beton de peste Cașoca, se coboară puțin abrupt la stânga și drumețul se află imediat în fața uneia din cele mai frumoase căderi de apă din toți Carpații Românești: Cascada Casoca, după un alt toponim, Cascada Pruncea. Apele Văii Cașocăi se prăbușesc într-un bazin adânc de la opt metri înălțime, peste un prag vertical din gresii de Tarcău. Locul are un farmec deosebit, în orice anotimp, atrăgând nu numai turiști, fotografi, dar și pe cei care doresc să-și imortalizeze cel mai fericit eveniment din viață, căsătoria, cu o poză inedită și de neuitat.  (https://turismbuzau.ro/cascada-casoca/)

# data[].attributes.body
Vulcanii Noroioși de la Pâclele Mici este o arie protejată de interes național.
(https://ro.wikipedia.org/wiki/Vulcanii_Noroio%C8%99i_de_la_P%C3%A2clele_Mici)