# data[].attributes.headline
Mihaila Gorbačova nākšana pie varas 1985. gada 11. martā

# data[].attributes.subject
Mihaila Gorbačova nākšana pie varas 1985. gada 11. martā

# data[].attributes.body
Līdz ar Mihaila Gorbačova nākšanu pie varas 1985.gadā visā Padomju Savienībā sākās procesi, kas tika dēvēti par “pārbūvi” un “atklātību” . Latvijā aktivizējās vairākas sabiedriski politiskas organizācijas un kustības, kuras pauda atbalstu idejai par Latvijas valsts neatkarības atjaunošanu.

https://www.saeima.lv/lv/sabiedribas-lidzdaliba/brivibas-cels

# data[].attributes.attachment_link.title
Attēls:Mikhail Gorbachev - May 2010.jpg - Vikipēdija

# data[].attributes.body
Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvības grupa, ko 1986. gada jūnijā Liepājā nodibināja Linards Grantiņš, Raimonds Bitenieks un Mārtiņš Bariss, ar mērķi sekot, kā tiek ievērotas latviešu tautas ekonomiskās, kultūras un indivīda tiesības. Uz ārzemēm tika nosūtīta 17 personu protesta vēstule pret PSKP CK un Latvijas KP CK, kā arī Helsinki-86 dibināšanas dokumenti, kas izraisīja plašu rezonansi.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvības grupa, ko 1986. gada jūnijā Liepājā nodibināja Linards Grantiņš, Raimonds Bitenieks un Mārtiņš Bariss, ar mērķi sekot, kā tiek ievērotas latviešu tautas ekonomiskās, kultūras un indivīda tiesības. Uz ārzemēm tika nosūtīta 17 personu protesta vēstule pret PSKP CK un Latvijas KP CK, kā arī Helsinki-86 dibināšanas dokumenti, kas izraisīja plašu rezonansi.

1987. gada 14. jūnijā grupa organizēja ziedu nolikšanas ceremoniju komunistiskā terora upuru piemiņai pie Brīvības pieminekļa Rīgā.

1987. gada 23. augustā grupa organizēja demonstrāciju Molotova-Rībentropa pakta nosodījumam. Tā paša gada 18. novembrī Helsinki-86 svinēja Latvijas neatkarības proklamēšanas dienu.

1988. gada 25. janvārī Liepājā 10 jaunieši pie grupas "Helsinki - 86" nodibināja Jauniešu apvienību "Tēvzemei un Brīvībai".

1988. gada 14. jūnijā pirmo reizi Latvijas pēckara vēsturē demonstrācijas laikā grupas "Helsinki-86" biedrs Konstantīns Pupurs cauri visai Rīgai, no Brīvības pieminekļa līdz Brāļu Kapiem, iznesa Latvijas sarkanbaltsarkano karogu.

1989. gada 23. augustā - "Baltijas ceļš". Igaunijas, Latvijas un Lietuvas iedzīvotāji, sadevušies rokās no Tallinas līdz Viļņai, demonstrēja savu vienotību valstu neatkarības atjaunošanā.

1997. gadā uz sabiedriskās organizācijas "Helsinki-86" bāzes tika izveidota politiska partija. Tieslietu ministrijā to reģistrēja 1998. gada 2. janvāri. Par partijas pirmo priekšsēdētāju kļuva Heinis Lāma.

Kā politiska partija Helsinki-86 bez sekmēm mēģināja piedalīties 7. Saeimas vēlēšanās un 2001. gada pašvaldību vēlēšanās Rīgā.

2003. gadā uz Helsinki-86 bāzes tika izveidota jauna nacionāla politiska partija - Nacionālā Spēka Savienība (NSS), kurā līdz tās likvidācijai darbojās vairāki helsinkieši.

Cilvēktiesību aizsardzības grupas "Helsinki-86" biedri dažādos laikposmos:

# data[].attributes.attachment_link.description
Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvības grupa, ko 1986. gada jūnijā Liepājā nodibināja Linards Grantiņš, Raimonds Bitenieks un Mārtiņš Bariss, ar mērķi sekot, kā tiek ievērotas latviešu tautas ekonomiskās, kultūras un indivīda tiesības. Uz ārzemēm tika nosūtīta 17 personu protesta vēstule pret PSKP CK un Latvijas KP CK, kā arī Helsinki-86 dibināšanas dokumenti, kas izraisīja plašu rezonansi.

# data[].attributes.body
1987. gada 14. jūnijā grupa organizēja ziedu nolikšanas ceremoniju komunistiskā terora upuru piemiņai pie Brīvības pieminekļa Rīgā.
https://lv.wikipedia.org/wiki/Helsinki-86

# data[].attributes.headline
Pirmās pret padomju režīmu demonstrācijas. 1987. gada 14. jūnijā un 23. augustā

# data[].attributes.subject
Pirmās pret padomju režīmu demonstrācijas. 1987. gada 14. jūnijā un 23. augustā

# data[].attributes.body
Pirmās publiskās akcijas Rīgā 1987. gada 14. jūnijā un 23. augustā organizēja 1986. gadā dibinātā cilvēktiesību aizstāvēšanas grupa „Helsinki-86”. 1987. gada 23. augustā notika pirmās pret padomju režīmu vērstās demonstrācijas pie Brīvības pieminekļa.

https://enciklopedija.lv/skirklis/22218-Latvijas-neatkar%C4%ABbas-atjauno%C5%A1ana

# data[].attributes.headline
Latvijas PSR Internacionālā Darbaļaužu fronte 1988.gada

# data[].attributes.subject
Latvijas PSR Internacionālā Darbaļaužu fronte 1988.gada

# data[].attributes.body
Dibināja LKP reakcionārā spārna krievvalodīgie biedri 1989. gada 7. janvārī kā pretsvaru 1988. gada 8. oktobrī dibinātajai Latvijas Tautas frontei. Tā izmantoja LKP un Padomju Armijas infrastruktūru - izdeva laikrakstu, no ārzemju radiostaciju slāpētājiem izveidoja savu radiostaciju . Interfrontes vadītāji bija Igors Lopatins un Anatolijs Aleksejevs, dibinātāju vidū bija arī Tatjana Ždanoka. 1989. gada vasarā tās pārstāvji piedalījās PSRS Apvienotās Darbaļaužu frontes dibināšanā.

# data[].attributes.headline
Helsinki-86 Izrāda respektu Latvijai 1988

# data[].attributes.subject
Helsinki-86 Izrāda respektu Latvijai 1988

# data[].attributes.body
1988. gada 14. jūnijā pirmo reizi Latvijas pēckara vēsturē demonstrācijas laikā grupas "Helsinki-86" biedrs Konstantīns Pupurs cauri visai Rīgai, no Brīvības pieminekļa līdz Brāļu Kapiem, iznesa Latvijas sarkanbaltsarkano karogu.

# data[].attributes.headline
Nacionālo kultūras biedrību loma Latvijas kultūras dzīvē 1988.gada

# data[].attributes.subject
Nacionālo kultūras biedrību loma Latvijas kultūras dzīvē 1988.gada

# data[].attributes.body
Atmodas laikā nacionālās inteliģences pārstāvji kļuva par nacionālo kultūras biedrību veidošanas procesa līderiem. 1988.gadā radās Baltu–slāvu biedrība, Latvijas ebreju kultūras biedrība, ukraiņu biedrība "Dņipro", Poļu savienība, baltkrievu kultūras biedrība "Svitanok", Latvijas igauņu biedrība un citas. Pēc to iniciatīvas tika izveidota Latvijas nacionālo kultūras biedrību asociācija, kas apvieno vairāk nekā divdesmit nacionālo biedrību un nesen sava priekšsēdētāja Rafi Haradžanjana vadībā svinēja desmitgadi.

# data[].attributes.headline
Latvijas Nacionālās neatkarības kustība 1988.gadā jūlijā

# data[].attributes.subject
Latvijas Nacionālās neatkarības kustība 1988.gadā jūlijā

# data[].attributes.body
LNNK tika dibināta 1988. gada jūlijā kā latviešu nacionālistu kustība. Atšķirībā no Latvijas Tautas Frontes, kas sākotnēji iestājās tikai par Latvijas autonomiju PSRS sastāvā, LNNK jau tolaik stingri iestājās par Latvijas pilnīgu neatkarību. Starp Atmodas laiku LNNK līderiem minami Eduards Berklavs, Visvaldis Lācis, Einars Repše, Andrejs Krastiņš, Juris Dobelis un citi.

# data[].attributes.body
20. gs. 80. gadu 2. pusē, izmantojot labvēlīgo politisko situāciju PSRS, Latvijā iesākās sabiedriski politisks process (saukts arī par atmodu, Dziesmoto revolūciju), kura virsmērķis bija Latvijas neatkarības atjaunošana. Neatkarību atbalstošajiem spēkiem 1990. gadā izdevās iegūt vairākumu Latvijas Padomju Sociālistiskās Republikas Augstākajā Padomē (LPSR AP) un īstenot konstitucionālu valsts neatkarības atjaunošanas ceļu.

# data[].attributes.headline
1991. gada 21. augustā Konstitucionālā likuma “Par Latvijas Republikas valstisko statusu” pieņemšana

# data[].attributes.subject
1991. gada 21. augustā Konstitucionālā likuma “Par Latvijas Republikas valstisko statusu” pieņemšana

# data[].attributes.body
1991.gada 21.augustā Latvijas Republikas Augstākā padome, 111 deputātiem balsojot “par” un 13 – “pret”, pieņēma konstitucionālo likumu „Par Latvijas Republikas valstisko statusu”. Tas ir Neatkarības deklarācijai pakārtots dokuments, ar kuru atcēla 1990.gada 4.maijā noteikto pārejas periodu un pilnībā atjaunoja Latvijas Republikas neatkarību

https://www.saeima.lv/lv/sabiedribas-lidzdaliba/brivibas-cels

# data[].attributes.body
Latvijā šis laiks bija viens no svarīgākajiem gadiem jo Latvija atguva valstisko statusu un bija brīvi, vairs nevajadzēja runāt krieviski varēja atverti vairāķ Latviešu skolas, un izrādīt savu Latvisko tautību un reliģījas.