# data[].attributes.body
Personlig og praktisk hjælp:

Hjælp til personlig pleje, spisning og toiletbesøg.

Hjælp til praktiske opgaver, indkøb, tøjvask og rengøring.

Hjælpemidler, kørestol, bleer

Træning og rehabilitering

Transport

Ledsagelse

Hjælp til pasning hvis borgeren er handicappet, alvorligt syg eller døende.

Kilde: Sosu GF2 s, 270

# data[].attributes.body
Hvis en borger har brug for hjælp til rengøring derhjemme. Her vil evt pårørende kontakte kommunens visitator, som vil komme ud på et besøg. Her vil visitatoren vurdere hvilken hjælp der er behov for og hvilken hjælp kommunen kan tilbyde.

Kilde: Sosu GF2 S 271

# data[].attributes.body
Et forløb hvor det primær og sekundær sektor samarbejder omkring en borgeren. Hvis en borger er blevet indlagt på sygehus og skal tilbage på plejecenter. Her har vi en genoptræning bagefter udskrivelse. Det er vigtig at alle samarbejdspartner er koordineret, så der ydes den bedste for for støtte og rehabiliteringsforløb.

Kilde: Sosu GF2 s. 272

# data[].attributes.body
Regioner
Hospitaler
Samarbejdspartner
Udreder og behandler
Genoptræning (specifikt)
SSA
Speciallæger

Det sekundær der overtager eller forsætter behandlingen af borgeren.

Kilde:  Sosu GF2 S. 268

# data[].attributes.body
Kommunerne
Egen læge
Hjemmepleje
Plejecenter
Forebyggelse
Genoptræning
SSH & SSA

Den primær sektor er dem som har først og mest kontakt med borgeren.

Kilde: Sosu GF2 s. 267

# data[].attributes.body
§ 1. Sundhedsvæsenet har til formål at fremme befolkningens sundhed samt at forebygge og behandle sygdom, lidelse og funktionsbegrænsning for den enkelte.

§ 2. Loven fastsætter kravene til sundhedsvæsenet med henblik på at sikre respekt for det enkelte menneske, dets integritet og selvbestemmelse og at opfylde behovet for

1) let og lige adgang til sundhedsvæsenet,

2) behandling af høj kvalitet,

3) sammenhæng mellem ydelserne,

4) valgfrihed,

5) let adgang til information,

6) et gennemsigtigt sundhedsvæsen og

7) kort ventetid på behandling.

§ 2 a. En sundhedstjenesteyder må ikke i sin virksomhed udøve forskelsbehandling af patienter på baggrund af nationalitet, medmindre forskellen er begrundet i objektive kriterier.

§ 3. Regioner og kommuner er efter reglerne i denne lov ansvarlige for, at sundhedsvæsenet tilbyder en befolkningsrettet indsats vedrørende forebyggelse og sundhedsfremme samt behandling af den enkelte patient.

Stk. 2. Sundhedsvæsenets opgaver udføres af regionernes sygehusvæsen, praktiserende sundhedspersoner, kommunerne og øvrige offentlige og private institutioner m.v.

§ 4. Regioner og kommuner skal i et samspil med de statslige myndigheder og i dialog med brugerne sikre en stadig udvikling af kvaliteten og en effektiv ressourceudnyttelse i sundhedsvæsenet gennem uddannelse, forskning, planlægning og samarbejde m.v.

§ 5. Behandling omfatter efter denne lov undersøgelse, diagnosticering, sygdomsbehandling, fødselshjælp, genoptræning, sundhedsfaglig pleje samt forebyggelse og sundhedsfremme i forhold til den enkelte patient.

§ 6. Ved sundhedspersoner forstås personer, der er autoriserede i henhold til særlig lovgivning til at varetage sundhedsfaglige opgaver, og personer, der handler på disses ansvar.

Kilde: https://www.retsinformation.dk/forms/r0710.aspx?id=183932

# data[].attributes.headline
Lov om Social service - Kaldet Serviceloven

# data[].attributes.subject
Lov om Social service - Kaldet Serviceloven

# data[].attributes.body
§ 1. Formålet med denne lov er

1) at tilbyde rådgivning og støtte for at forebygge sociale problemer,

2) at tilbyde en række almene serviceydelser, der også kan have et forebyggende sigte, og

3) at tilgodese behov, der følger af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller særlige sociale problemer.

Stk. 2. Formålet med hjælpen efter denne lov er at fremme den enkeltes mulighed for at klare sig selv eller at lette den daglige tilværelse og forbedre livskvaliteten.

Stk. 3. Hjælpen efter denne lov bygger på den enkeltes ansvar for sig selv og sin familie. Hjælpen tilrettelægges på baggrund af en konkret og individuel vurdering af den enkelte persons behov og forudsætninger og i samarbejde med den enkelte. Afgørelse efter loven træffes på baggrund af faglige og økonomiske hensyn.

Serviceloven har fokus på hjemmepleje og ydelser, der skal støtte borgeren i det daglige livsførelse. Man støtter i det behov der er muligt, kan være hygiejne og rengøring.

Kilde: https://www.retsinformation.dk/Forms/R0710.aspx?id=186422#id59dceeef-6c50-4c21-83ab-7d197f9c0f00

# data[].attributes.headline
Scenarie 3 - Hans udskrives til eget hjem

# data[].attributes.subject
Scenarie 3 - Hans udskrives til eget hjem

# data[].attributes.body
Efter 4 dages indlæggelse på sygehuset skal Hans udskrives til eget hjem.
Hospitalet kontakter kommunen mhp. udskrivelse og visitation af hjælp og evt. vurdering af boligens egnethed.
Hans får antibiotika samt får dryppet øjne pga en infektion.
Hans har tabt sig og har forstoppelse.
Hans har brug for hjælp til personlig pleje og praktisk hjælp.

# data[].attributes.body
Sosufaglighed:

Jeg har kendskab til, hvad der kræves af mig som fagperson.

Jeg har kendskab til social- og sundhedsvæsenets opbygning.

Jeg har kendskab til primær og sekundær sundhedstjeneste.

Jeg har kendskab til, hvordan der samarbejdes mellem primær og sekundær sektor.

# data[].attributes.body
Siden 1998 har det været lovbestemt, at kommunernes serviceniveau for den personlige og praktiske hjælp skal fastsættes i kvalitetsstandarder.
Kvalitetsstandarderne skal indholde mål og prioritering i den enkelte kommunes ældrepolitik. Kvalitetsstandarderne oplyser om, hvad borgeren har ret til af hjælp. Grundlaget for kvalitetsstandarderne, er de politiske beslutninger om serviceniveau som de enkelte kommunalbestyrelser træffer. Hver kommune udarbejder en kvalitetsstandard, hvorfra den enkelte borger kan få tildelt personlig pleje, praktisk bistand og madservice.
Kommunerne skal lave mindst en kvalitetsstandard 1 gang om året, praktiske, personlige og rehabilitering (træning), som blev vedtaget i 2001. Dette gøres efter serviceloven § 83 og § 83a.

§ 83:
1) Personlig pleje.
2) Hjælp eller støtte til nødvendige praktiske opgaver i hjemmet.
3) Madservice.

§ 83a:
Kommunalbestyrelsen skal tilbyde et korterevarende og tidsafgrænset rehabiliteringsforløb til personer med nedsat funktionsevne, hvis rehabiliteringsforløbet vurderes at kunne forbedre personens funktionsevne og dermed nedsætte behovet for hjælp efter § 83, stk. 1. Vurderingen skal være individuel og konkret og tage udgangspunkt i modtagerens ressourcer og behov.

Der er forskel på kvalitetsstandarderne i kommunerne og hvordan man bruger dem i kommunerne. Fx maden kommer fra et fælles køkken i kommunen eller om det er det enkelte plejecenter som selv laver maden

Kilde: http://www.statensnet.dk/pligtarkiv/fremvis.pl?vaerkid=23612&reprid=0&filid=10&iarkiv=1 Sosu GF2 s. 271