# data[].attributes.body
Regia: Krzysztof Kieslowski

Cu: Juliette Binoche, Julie Delpy

Sinopsis Trois couleurs – Bleu

Julie isi pierde intr-un accident fiica si sotul, un cunoscut compozitor. Dupa incercarea de a se izola de lume, echivalenta cu o sinucidere spirituala, ea e readusa "la viata" de oamenii care o iubesc, ca si de muzica in jurul careia graviteaza intreaga actiune a filmului. "Albastru" este prima parte a unei trilogii inspirata lui Kieslowski de deviza nationala a Frantei "Libertate, Egalitate, Fraternitate", iar tema sa – libertatea – se manifesta in tentativa eroinei principale de a lua viata de la capat, eliberata de constrangeri, de suferinta si de iubire.

“Forma trilogiei ilustrează gustul cineastului pentru serii, pentru destine paralele şi pentru alte dedublări (trimiţînd, evident, la filmele sale precedente: Decalogul şi Dubla viaţă a Veronicăi). După referirea din Decalog, cifra trei sugerează şi ea un simbol creştin pe care îl regăsim în finalul filmului printr-un citat din «Noul Testament».” - Agnès Peck - 2002 (Cinema… un secol şi ceva)

# data[].attributes.body
Regia: Krzysztof Kieslowski

Cu: Julie Delpy, Zbigniew Zamachowski

Sinopsis Trois couleurs: Blanc

„Filmul are un substrat politic, neputinţa financiară a lui Karol în Franţa, urmată de transformarea lui într-un capitalist oarecum dubios, oglindeşte încercările Poloniei de a avansa dintr-o poziţie dezavantajată în Europa. Deşi Kieślowski a aplaudat căderea fostului regim comunist din ţara sa, ulterior şi-a declarat deopotrivă dezgustul faţă de schimbările care au urmat pentru trecerea la economia de piaţă, considerând că se pierduseră oportunităţi pentru o adevărată egalitate datorită goanei după bani şi prestigiu european. Asemenea celorlalte filme din trilogie, Alb conţine numeroase imagini care iniţial nu par a avea relevanţă dar care se dovedesc a fi amintiri, anticipări sau referinţe la celelalte două filme. Ca şi în Albastru, filmul se foloseşte adesea de culoarea care îi dă titlul pentru a sugera o stare de spirit, alternând pozitivul (claritate, inocenţă, extaz) cu negativul (zăpada, piatra, excrementele de porumbel care cad pe Karol la începutul filmului).”

# data[].attributes.body
Regia: Krzysztof Kieslowski

Cu: Juliette Binoche, Julie Delpy

Sinopsis Trois couleurs – Rouge:

Ultimul capitol al tripticului cinematografic al lui Kieslowski graviteaza in jurul ideii de fraternitate si a gandului ca, din graba sau din superficialitate, putem trece pe langa cele mai importante fiinte din viata noastra fara ca macar sa ne dam seama. In acest final de trilogie se stabilesc legaturi si au loc intalniri memorabile, ca aceea dintre tanara si sensibila Valerie si varstnicul judecator singuratic.

Acesta este ultimul film al trilogiei Bleu/Blanc/Rouge, care explorează cele trei mari teme ale democraţiei moderne : Libertate, Egalitate, Fraternitate. Acţiunea se desfăşoară în mare parte în Elveţia. O tânără de profesie manechin dă peste un câine cu maşina. Ea porneşte împreună cu animalul în căutarea stăpânului. Îl găseşte şi constată că acesta e un domn în vârstă, un vechi magistrat, care încă mai spionează conversaţiile telefonice ale vecinilor. Între cei doi se dezvoltă o prietenie, curiozitatea tinerei fiind alimentată de confesiunile pe care i le face fostul magistrat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Noțiunea de ”OM” în viziunea lui Petre Tutea