# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kroppen til denne vevkjerringen er bare 5 mm lang, mens diameteren med de lange beina utstrakt er nær 10 cm. FHI - Hallvard Elven

Enden på beina består av mange små fotledd. Dette gjør beina myke, slik at vevkjerringene kan bevege seg smidig gjennom vegetasjonen. FHI - Preben Ottesen

De kjennetegnes på sin lille, eggformete kropp og de utrolig lange beina som ender i mange små fotledd. Mange kaller vevkjerringer for "langbein" eller "stankelbein". Det nest fremste beinparet er lengst. Selv om kroppen bare er noen millimeter lang, kan diameteren til hele dyret med utstrakte bein være nesten ti cm hos de største. De mange fotleddene gjør beina fleksible, slik at vevkjerringene kan "flyte" over ujevnt terreng i stor fart. På kroppens overside sitter to små øyne. De er plassert på en liten forhøyning foran midten. Lengst fremme på kroppen sitter to små palper med sakseklør, men klørne inneholder ingen gift.

Vevkjerringene er for det meste rovdyr som spiser insekter, larver, meitemark og annet, men de spiser også på åtsler. De er i tillegg observert gnagende på sopp og annet plantemateriale. Byttet fanges med beina og føres opp til palpenes klosakser som dreper byttet, deler det opp og fører maten til munnen.

Eggene til vevkjerringen legges på beskyttete og fuktige steder, som nede i jorden, i sprekker i mur eller treverk og liknende. De største artene kan legge 200-300 egg. Gjennom tallrike hudskifter vokser de seg stadig større. Først etter 6-9 måneder er de voksne.

De norske vevkjerringartene har ulike krav til miljøet. Én art finnes over hele landet, selv i høyfjellet. De fleste er imidlertid knyttet til løvskog i Sør-Norge. Mange foretrekker menneskeskapte miljøer som hager og parker. Det er oftest disse artene som vi ser sittende stille på murvegger om dagen, og som raskt krabber opp fasader og inn i hus om natten. Vanligst skjer dette på sensommeren eller høsten, mens noen arter er mer sommeraktive. I naturen kan man, foruten på bakken, finne dem jaktende høyt oppe i vegetasjonen eller i trær.

Om man griper en vevkjerring i beina, kan det hende at beinet ryker, slik at vevkjerringen unnslipper. Dette er ikke noe uhell, det er en av deres faste forsvarsmekanismer. De vil aldri vokse ut igjen. Svært mange av de vevkjerringer man ser ute vil mangle ett eller flere bein. Dette tyder på at de har vært angrepet av fugler eller kanskje noen grådige biller. En annen forsvarsmekanisme hos vevkjerringer er de har stinkkjertler på siden av forkroppen.

Fordi vevkjerringer på ingen måte er skadedyr, skal de heller ikke bekjempes. Inne i et hus eller en leilighet vil de raskt tørke ut om de ikke får tilgang til vann. Det beste man kan gjøre er å hjelpe dem ut med en feiekost når de har forvillet seg inn.

# data[].attributes.attachment_link.description
De kjennetegnes på sin lille, eggformete kropp og de utrolig lange beina som ender i mange små fotledd. Mange kaller vevkjerringer for "langbein" eller "stankelbein". Det nest fremste beinparet er lengst. Selv om kroppen bare er noen millimeter lang, kan diameteren til hele dyret med utstrakte bein være nesten ti cm hos de største.

# data[].attributes.attachment_link.description
Steatoda bipunctata er en mellomstor edderkopp, 4-5 mm lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er brunlig, oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. Den er mørk brun hos begge kjønn, midt oppå er den lysere, samt at den har en markert lys stripe i fremkanten.

# data[].attributes.attachment_link.description
Husedderkopp lever i hus og finnes over hele verden. Den spinner tette nett som ender i en trakt. Den foretrekker litt mørke steder, som kroker, bak gjenstander og oppunder tak. Hunnen kan klare seg uten mat og drikke i flere måneder. Husedderkopp er helt ufarlig for mennesker, de stikker seg raskt bort om de blir forstyrret.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Stor husedderkopp skremmer ofte folk når den tar seg inn gjennom åpne vinduer og løper raskt over gulv og opp vegger. Bildet viser en hann, og det er oftest hannene som kommer inn i hus om høsten, på jakt etter en hunn de kan pare seg med. FHI - Heidi Lindstedt

Stor husedderkopp er en av Norges største edderkopper. Fra forben- til bakbenspiss kan den måle 8-10 cm. Figuren viser en hunn. FHI - Hallvard Elven

De aller fleste funn var fra boliger i Oslo-området, ofte nær sentrum, men med enkeltfunn andre steder i Sør-Norge som Ringerike, Porsgrunn, Bergen, Voss og Trondheim. Det må antas at stor husedderkopp har en videre utbredelse i Sør-Norge enn det som hittil er registrert.

Kjennetegn

Stor husedderkopp er en av våre største edderkopper. Hunnens kropp er 11-18 mm lang, hannens kropp er 10-14 mm og smalere enn hunnens. Beina er meget lange, og hannens bein er aller lengst. Diameteren til hele dyret fra forbeinspiss til bakbeinspiss kan være hele 8-10 cm. Edderkoppen virker derfor meget stor - og skremmende på mange.

At edderkoppen løper rykkvis meget fort, 1/2 m per sekund, forsterker inntrykket av noe farlig. Vanlig husedderkopp er mindre; hunnens kroppslengde er 9-10 mm og hannens 6-9 mm.

Husedderkoppene er matt brune. Bakkroppen har et karakteristisk mønster med veksling mellom vinkelformete lysebrune og nesten svarte flekker på hver side av midtlinjen. For sikker artsbestemmelse av de to husedderkoppartene må man se på detaljer i hannens palper eller detaljer i hunnens kjønnsåpning.

Et godt kjennetegn på den familien husedderkoppene tilhører, traktedderkoppene (Agelenidae), er at de lengste spinnvortene er toleddet (krever god forstørrelse i lupe).

En liknende stor edderkopp i kjellere og andre mørke, fuktige rom er kjelleredderkoppen ( Meta menardi). Til forskjell fra husedderkoppene er den mørkt sjokoladebrun og blank.

Flate fangstnett

Husedderkoppene bygger store, horisontale, matteformete nett i hjørner på kjellere, garasjer, uthus eller andre bygninger, under kumlokk eller andre beskyttete steder. De liker å ha det fuktig, men nettet må stå fritt for regn. Innerst i hjørnet ender nettet i en tunnelformet spunnet trakt der edderkoppen sitter og gjemmer seg. Over nettet er det et virvar av tråder uten klister. Flygende insekter treffer sperrebeltet og styrter i matten. Edderkoppen løper deretter ut og avliver byttet med et giftig bitt.

Hvis det blir matmangel, vil edderkoppen oppgi nettet og bygge et nytt. De kan også invadere nett til unge edderkopper, drepe disse og bygge videre på det.

Livssyklus

Stor husedderkopp er kjent for å bli gammel, i hvert fall tre år, men i noen tilfeller oppgis 7-8 år. De blir kjønnsmodne i sitt andre leveår. De kjønnsmodne hannene legger om høsten ut på vandring for å finne en hunn å pare seg med. Om han lykkes, så lever han sammen med henne i noen uker, parer seg flere ganger, og finner kanskje også mat i hennes fangstnett. Det er mulig at han da kan få energi til å oppsøke andre hunner.

Etter paringen legger hunnen ca. 50 egg fordelt på tre til fire linseformete spinn nær det traktformete skjulestedet og kamuflerer dem med støv, matrester i form av utsugde insekter eller annet.

Skremmer folk om høsten

Egentlig er husedderkoppene nyttedyr som holder bestanden av insekter nede. De er ikke skadedyr i annen forstand at de skremmer folk, og at folk med edderkoppfobi kan bli helt paralysert eller handle irrasjonelt hvis de møter dem. Stor husedderkopp er nattaktiv, og hannen leter både høyt og lavt etter hunner om høsten. Ofte kommer de inn av åpne vinduer, og dukker til folks store forskrekkelse opp på soverom, bad, kjellere og andre rom.

Folkehelseinstituttet får svært mange telefoner fra bekymrete folk. Flest telefoner kommer i august, tett fulgt av meldinger i september og oktober. Mot vinteren dabber det av. Vår statistikk viser at kjellerleiligheter eller kjellere dominerer som funnsteder. Soverom, stuer og bad ligger lengre ned på listen. Sjeldnere funnsteder er næringsbygg, sykehjem, kontorlokaler og barnehager.

Mange melder om stadig nye dyr som kommer inn, andre melder om flere dyr samtidig. Noen ganger kan de klatre høyt opp i bygninger. Det er dokumentert et funn i tredje etasje i en blokk i Oslo.

Giftig?

En gjenganger blant folk som ringer, er at de nekter å tro at stor husedderkopp er et norsk dyr. De melder om at en "bananedderkopp", "fugleedderkopp" eller liknende har forvillet seg inn i huset. Samtlige lurer på om de er dødelig giftige. Men det er de ikke. Riktignok har alle edderkopper gift i kjevene sine, men de er beregnet på å lamme det byttet de har fanget.

Store edderkopper, som husedderkoppen, kan imidlertid bite fra seg hvis vi fanger dem med fingrene våre, eller hvis vi uforvarende kommer til å presse dem på annen måte.

Husedderkoppene vil aldri angripe uprovosert, men tvert i mot flykte og gjemme seg det raskeste de kan hvis vi prøver å slå etter dem. Hvis man er så uheldig å bli bitt, så er bittet beskrevet som smertefullt, og man får en nummen følelse i fingeren som gir seg etter ca. to timer. Ingen andre reaksjoner er beskrevet.

Forebygging

Beste forebygging mot å få husedderkopper inn i huset om høsten, er å ha nettingduk foran vinduer eller dører som skal stå åpne om natten, eller å ha tett netting foran kjellerluker, ventiler eller andre luker som går inn i huset.

Bekjempelse

Hvis edderkoppen først er kommet inn, så er det forståelig at man vil prøve å slå den i hjel, men husk at de er raske og lett slipper unna. Den vil da søke ut neste natt og fortsette sin vandring. Om den ikke kommer ut av seg selv, vil den etter hvert tørke ut og dø.

Hvis en husedderkopp har slått seg ned f.eks. i kjelleren eller garasjen, der du finner de store, matteformete nettene, så kan det nettet og edderkoppen fjernes med en kost eller støvsuger. Husk at edderkoppen sitter innerst i trakten i hjørnet. Giftsprøyting er unødvendig for å fjerne edderkopper.

# data[].attributes.attachment_link.description
De aller fleste funn var fra boliger i Oslo-området, ofte nær sentrum, men med enkeltfunn andre steder i Sør-Norge som Ringerike, Porsgrunn, Bergen, Voss og Trondheim. Det må antas at stor husedderkopp har en videre utbredelse i Sør-Norge enn det som hittil er registrert. Stor husedderkopp er en av våre største edderkopper.