# data[].attributes.headline
Пон понский 

# data[].attributes.subject
Пон понский 

# data[].attributes.body
ПООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООООН

# data[].attributes.body
Я хз , я вас взломал

# data[].attributes.body
Микола Вороний. Стисло про письменника. Патріотичні почуття й толерантне ставлення  до інших народів у поемі "Євшан-зілля". Роль слова, пісні, історії в житті будь-якої людини.
Теорія літератури: ліричний герой (повторення), ліро-епічний твір, поема

«Євшан-зілля» — поема Миколи Вороного, написана у Полтаві у 1899 р., навіяна літописною легендою про чудодійну траву-зілля євшан, яка повертає людям втрачену пам’ять. Актуальна для денаціоналізованих українців, ця легенда надихнула Вороного, і не тільки його, на поетичне відображення пробудження самосвідомості людей, які втратили своє національне коріння.

Жанр «Євшан-зілля»: ліро-епічний твір, поема.

Літературний рід – ліро-епос

Тема «Євшан-зілля»: зображення перебування у Володимира Мономаха ханського сина , який потрапив до Русі разом з ясиром; повернення хлопця на Батьківщину за допомогою євшан-зілля.

Ідея «Євшан-зілля»: возвеличення любові до рідного краю, його безмежних просторів, природи, народу; засудження тих, хто занедбав свою країну і відцурався від неї.

Основна думка:

1) щастя можна знайти тільки на рідній землі;

2) «…хто матір забуває, того бог карає, того діти цураються, в хату не пускають».

3) Краще в ріднім краї милім
Полягти кістьми, сконати,
ніж в землі чужій, ворожій
в славі й шані пробувати.

Проблеми: патріотизм, історична пам’ять.

Головні герої:
син половецького хана,
князь Володимир Мономах,
віщун,
євшан-зілля (як образ чудодійної сили).
Композиція «Євшан-зілля»
• Експозиція: пророкування, суть якого буде розкриватися у творі. Критика тих, хто край свій рідний «…зацурали, занедбали…».

• Зав’язка: ханський син потрапив з ясиром до князя Володимира; бажання половецького хана за допомогою гудця повернути єдину дитину на Батьківщину.

• Кульмінація: хлопець згадав рідний край за допомогою євшан-зілля.

• Розв’язка: роздуми автора над складною долею українського народу, який потрапив у полон до хана і не має вже шляху вороття додому.

Художні засоби “Євшан-зілля”
епітети:слова гучні і мальовничі;  пісня рідна, половецька, невпинна; вчинки войовничі; спів ніжний, колисковий любий, сильний, дужий; рідний степ, вільний, пишнобарвний квітчастий; край веселий: в землі чужій, ворожій;  кохана дитина; вдача молодецька; походи молодецькі; він сидить німий, байдужий;чарівне зілля;
метафори: оповідання зворушує почування, таїться пророкування;сну не знають його очі; кров’ю з серця слово точиться; виглядають очі; ти шугаєш соколом. Вовком скачеш
порівняння: наче вітер у негоду, загула пісня, мов скажена хуртовина, мов страшні громи стогнали струни і той спів;
Риторичні питання і звертання: Україно! Мамо рідна!
Чи не те ж з тобою сталось?
Чи синів твоїх багато на степах твоїх зосталось?
синоніми: зажурився, засмутився; улещає, намовляє; йде, приходить; шугаєш.
Короткий зміст «Євшан-зілля»
Горе тій людині, яка відцуралась від свого і, потрапивши на чужу землю, забула рідне слово, блиск материнських очей та мозолисті руки батька.

Йдеться в поемі про взятого в полон сина половецького хана, якого, хоч він і був у неволі, оточили розкошами, і він став забувати рідний степ, бо вже звик до чужини. Хан страждає від розлуки з сином, і тоді він посилає старого віщуна, щоб той повернув додому юнака. Але це доручення виявилося дуже складним. Бо на юнака не подіяли ні розповіді про батькові сльози, ні половецькі пісні: «…де пустка замість серця, порятунку вже не буде!» Тоді посланець дав понюхати зав’язане у вузлику зілля, привезене з батьківщини. Сталося диво: перед очима хлопця постав рідний степ — «широкий, пишнобарвний і квітчастий».

# data[].attributes.attachment_link.title
Літературна хвилинка - Микола Вороний "Євшан-зілля" Презентація

# data[].attributes.body
Групи слів за вживанням: загальновживані й стилістично забарвлені слова. Просторічні слова

Групи слів за вживанням: загальновживані, стилістично забарвлені слова, діалектизми, професійні слова і слова-терміни, просторічні слова, жаргонізми

Найбільший тематично-стилістичний шар лексики мови становлять загальновживані слова, які використовуються вільно, без будь-яких обмежень. Ці слова пов’язані зі спільними для більшості носіїв мови поняттями, водночас є звичайними, зрозумілими для широкого загалу назвами предметів і явищ довколишньої дійсності: батьківщина, воля, добро, земля, молоко, ні, одна, повітря, син, так, я.

Вони характеризуються стійкістю основних значень, тобто більшість слів зберегли в сучасній мові ті самі значення, що їх зафіксовано в найдавніших пам’ятках писемності (бігти, вода, мати, перший, три). Водночас цей склад може зазнавати змін, поповнюючись новими поняттями, що стають загальновідомими (атомний, банк, екологія, комп’ютер, мрія, президент, робот), або у зв’язку зі зміною стилістичної маркованості слова, його лексичної та синтаксичної сполучуваності. Загальновживана лексика переважно належить до стилістично нейтральної, міжстильової, але не тотожна їй, має у своєму складі певну частину вільно вживаних емоційно-експресивних слів: матуся, навіжений, попри.

Загальновживана (або загальнонародна) лексика включає в себе лексику як власне українську, так і загальновідому запозичену.
Слова, що вживаються лише в усному побутовому мовленні, називають просторічними. У художніх творах їх використовують для надання зображуваному зневажливої, грубуватої характеристики.

До просторічних слів належать також і росіянізми (русизми) – слова, запозичені з російської мови, що перебувають за межами української мови і не зафіксовані її словниками: слідуючий (замість наступний).

Поза загальновживаною мовою стоять жаргонізми (з франц. пташина мова) – слова або вислови, уживані невеликою групою людей. Спілкуючись, ці люди додають до свого мовлення специфічні емоційно забарвлені слова: класно, тусуватися, прикольний.

Виконати вправи 63, 79.

Домашнє завдання: вивчити правила, виконати вправу 82.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Філологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.title
Групи слів за вживанням: загальновживані й стилістично забарвлені слова.

# data[].attributes.body
Майбутній час

Проста форма дієслів доконаного виду майбутнього часу твориться за допомогою тих самих закінчень, що й дієслова теперішнього часу. Тому значення майбутнього часу пов’язане з префіксами,суфіксами, зміною наголосу, зміною кореневих голосних звуків, за допомогою чого утворюються дієслова майбутнього часу. Наприклад: читаю — прочитаю; кінчаю — кінчу; гукаю — гукну.

Дієслова недоконаного виду мають складну й складену форми. Складна форма історично склалася з інфінітива змінюваного дієслова й особових форм дієслова йняти (имати) -му (1-ша ос.), -меш (2-га ос.), -ме (3-тя ос.), -мемо (1-ша ос.), -мете (2-га ос.), -муть (3-тя ос.).

Складена форма майбутнього часу дієслів недоконаного виду складається з особових форм допоміжного дієслова бути та інфінітива змінюваного дієслова, яке виражає лексичний зміст.

Переглянути відеоурок, опрацювати матеріал підручника, виконати вправи 103, 105.

Виписати тільки речення, у яких  є всі три форми майбутнього часу. Визначити особу і число всіх трьох дієслів у цьому реченні.

1) Я буду вчитись в інституті і водночас працюватиму рисувальницею. 2 ) Доки житимеш ти, будуть квіти цвісти і людська не погасне любов. 3) Отак і житимуть віками зігріті ниви живим вогнем, і руки батька над колосками, і місяць білий над білим днем. 4) Змужнілими орлятами майнули діти в світ, а мати виглядатиме хто знає скільки літ.

2. Утворити і записати форми майбутнього часу однини 1 особи. Чи від усіх дієслів це можливо зробити? Виконайте фонетичний аналіз слова мріятиму.

Мріяти, посадити, зігріти, дивитись, тремтіти, залити, забути, шукати, заробляти, заробити, допомогти, допомагати.

Домашнє завдання: вивчити правила, виконати вправу 108.

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова майбутнього часу

# data[].attributes.body
Минулий час. Зміна дієслів у минулому часі

Дієслова у формі минулого часу означають дію або стан, які відбулися до моменту розмови: сказав, пояснила, злякало, ходили.

Дієслова минулого часу змінюються за родами (в однині) та числами: розповів, розповіла, розповіло, розповіли.

Дієслова минулого часу утворюються додаванням до основи неозначеної форми суфікса -в- у чоловічому роді та суфікса -л- у формі жіночого й середнього роду та у множині: малюва-ти — малюва-в, малюва-л-а, малюва-л-о, малюва-л-и.

Минулий час дієслів чоловічого роду утворюється без суфікса, якщо основа неозначеної форми закінчується на приголосний: біг-ти — біг, нес-ти — ніс, допомог-ти — допоміг.

Прочитайте прислів’я, поясніть, яку людську рису увиразнює кожне з них. Визначте дієслова минулого часу, з’ясуйте рід і число кожного.

1. Пройшов крізь сито й решето. 2. Стовкла воду в ступі. 3. Заробив, як комар надзижчав. 4. Оце пошила: на кота мале, а на пса велике. 5. Люди працювали, а він повітрям торгував. 6. Зачепилася за пень, простояла цілий день. 7. Не мав що робити, то пішов воду гатити. 8. Тільки й діла зробила, що рукава засучила. 9. Захворів на хитрощі. 10. Як їв, то упрів, як працював, то задрімав. 11. Зачинили мудреці вовка між вівці.

Зауважте!

Інколи теперішній час навмисне вживають у значенні минулого. У таких випадках теперішній час є засобом наближення до читача (слухача) подій минулого.

Форми наказового способу на зразок ходім, ходімте, давайте підемо (замість ходімо), ідіте (замість ідіть) не є нормативними, вони допустимі лише в розмовному стилі)

► До дієслів записати всі можливі форми минулого часу. Виділити суфікси, характерні для дієслів минулого часу.

Вести, гасити, дивитися, здійснювати, куштувати.

Домашнє завдання: вивчити правила, виконати вправу 95ю

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Алена Насальская

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслова минулого часу Змінювання дієслів у минулому часі за родами в однині

# data[].attributes.body
Юрій Яновський. Творча біографія письменника, загальна характеристики творчості. Романтизована стихія національно-визвольного руху (роман "Чотири шаблі")

Дата                             Подія
27 серпня 1902 Народився в селі        Майєрове (тепер село Нечаївка Компаніївського району Кіровоградської області) в селянській родині.
1908           Навчання в Нечаївській парафіяльній школі.
1919                  Юрій на відмінно закінчив Єлисаветградське реальне училище, працював у адміністративному відділі повітового виконкому, у повітовому статистичному бюро і водночас навчався в механічному технікумі.
1922–1923            Вчився в Київському Політехнічному Інституті на перших двох курсах.
1922 Перший вірш «Море» надрукував російською мовою
1924 Уперше виступив з віршами українською мовою.
1925–1926 Працював на Одеській кінофабриці художнім редактором.
1925   Збірка «Мамутові бивні».
З 1927    Жив у Харкові.Збірка «Кров землі».
1928    Новела «Поворот».
1931                  Заборонений роман «Чотири шаблі», п’єса «Завойовники».
1932 «Дума про Британку»
1935 Роман в новелах «Вершники».
З 1939 Жив в Києві.
1940 Видав збірку дотепних, пройнятих живим гумором оповідань «Короткі історії».
1941-1945 Під час війни Яновський був редактором журналу «Українська література» і військовим кореспондентом на Нюрнберзькому процесі.
1947 Роман «Жива вода».
25 лютого 1954 Яновський мав слабе здоров’я, але старався витримувати тиск репресій і капітулював під кінець життя збіркою з мистецького погляду анемічних «Київських оповідань» (1948). Помер Юрій 25 лютого 1954 року.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Юрій Яновський. Творча біографія митця. Українська література 11 клас

# data[].attributes.body
Микола Хвильовий. "Я (Романтика)" - новела про добро і зло в житті та в душі. Проблема внутрішнього роздвоєння людини між гуманізмом  і фанатичною відданістю революції, між загальнолюдськими, вічними цінностями й політичною кон"юнктурою

Присвята. Психологічна новела «Я (Романтика)» М. Хвильового присвячена  «Цвітові яблуні»    Михайла Коцюбинського.

Автор – Микола Хвильовий (Микола Григорович Фітільов)

Рік написання: 1924

Літературний рід: епос

За жанром твір «Я (Романтика)» – це новела (точніше – соціально-психологічна новела з філософським елементом)

Напрям – імпресіонізм

Течія: «романтика вітаїзму» (експресіонізм із яскраво вираженим імпресіоністичним елементом).

Тема «Я (Романтика)»: протистояння добра і зла в душі героя, його роздвоєність.

Ідея «Я (Романтика)»: вимріяне майбутнє не може наблизити людина з роздвоєним «я», ціною злочину його не побудувати.

Головна ідея твору – засудження революційного фанатизму.

Провідний мотив – «вічне протистояння добра і зла, божого й сатанинського», «материнська любов», «обов’язок і свобода вибору», «я чекіст, але я й людина», «жертовність», «роздвоєність (розтроєність) людської натури».

Головні герої:
Головний герой «Я». Внутрішний світ “Я”- героя між фанатизмом і людяністю “Я( Романтика)”. Герой твору «Я (Романтика)» М. Хвильового вважає себе не тільки чекістом, але й ЛЮДИНОЮ («Я — чекіст, але я і людина»).
мати. Мати героя твору “Я романтика” є прообразом Надзвичайної Марії.

доктор Тагабат – «Жорстока людина з холодним розумом і з каменем замість серця, п’яничка і людожер з інтелігентною зовнішністю»
Андрюша – чекіст мимоволі, людина з нормальною психікою і чутливим серцем, який серед звірів сам фактично стає звіром.
дегенерат -«Вірний пес революції…» вартовий з черепом дегенерата й душею «палача з гільйотини». „Низький лоб, чорна копа розкуйовдженого волосся й приплюснутий ніс”

Сюжет «Я (Романтика)»
Події у творі «Я (Романтика)» розгортаються в такій послідовності: засідання чорного трибуналу — прохання Андрюші відпустити його на фронт — засудження теософів — ухвалення вироку розстріляти черниць — вихід чорного трибуналу з міста

Іде засідання “чорного трибуналу комуни” у будинку розстріляного шляхтича. Без участі прокурорів і адвокатів ухвалюється один і той же вирок: “Розстрілять!” Увечері мати “Я” заспокоює “сина революції”.

Якось “чорний трибунал” приймає рішення розстріляти черниць за антирадянську агітацію. Серед черниць “Я” впізнає свою матір. “Я” сам застрілює свою матір, щоб довести свою відданість революції.

Композиція «Я (Романтика)»
Композиційні особливості: розповідь від першої особи, три частини, лірико-романтичний зачин.

Твір складається з ліричного вступу (прологу) й 3 частин, у яких відтворено три різні ситуації на фронті й три різні душевні стани ліричного героя. У пролозі автор вводить читача в складний психологічний світ (показана розмова матері з сином напередодні грози). Розповідь ведеться від першої особи.

Проблематика «Я (Романтика)»
Основною проблемою твору я романтика євнутрішнє роздвоєння особистості, людини між гуманізмом та обов’язком. Ця проблема розкрита у словах героя «Я – чекіст, але і людина». Також у цій новелі розкриті такі проблеми:

Проблема гуманності й фанатичної відданості революції;
Протистояння добра злу;
Проблема вибору істинних цінностей
проблема мета та засобів її досягнення
проблема збереження індивідуальності людини
Стильові ознаки новели «Я (Романтика)»
1. Розповідь від першої особи.
2. Драматизм.
3. Внутрішні монологи героя.
4. Відсутність безпосередньої авторської оцінки.
5. Лаконізм.
6. Виразні художні деталі.
7. Глибокий психологізм.
8. Відмова від традиційного описового реалізму.
9. Часові зміщення.
10. Зіткнення віддалених епізодів.
11. Історичні алюзії, асоціації (термін «версальці» тощо) з метою поставити революцію в контекст визначних подій світової історії.
12. Змістове згущення.
13. Символічний зміст образів, деталей.
14. Своєрідність зорового та звукового тла подій.
15. Засоби поетичного синтаксису.

«Я (Романтика)» образи та символи
Образи у творі Хвильового “Я (Романтика)”:
людей:
-«Я (Романтика)» — главковерх чорного трибуналу;
-Доктор Тагабат — моральний ідеал Я(Романтики), його «звірячий інстинкт»;
-Дегенерат — жорстокий садист, «палач з гільйотини», сторож душі Я(Романтики);
-Андрюша — тихий, слабосилий юнак;
-Марія — мати Я;
-черниці-, ікс; ігрек, зет;

природи: ніч, узлісся, далекий туман, тихі озера, полин;
предметів і явищ: револьвер, колишній панський палац на горі.
Символи у творі Хвильового “Я (Романтика)”:
Я (Романтика) – це символ роздвоєності людської душі, матеревбивства, фанатика, боговбивства;
Доктор Тагабат + Дегенерат + Андрюша (символи різних сторін людської натури);
загірна комуна (символ ідеального, справедливого суспільства);
Марія мати “Я (Романтика)” є символом материнської (божественної) любові, богоматері, жертовності);
черниці (символ Христа);
Я, Ігрек, Зет (символи безликості людини);
полин (символ вічності);
м’ята (символ забуття).
“Я романтика” ознаки імпресіонізму
використання пейзажу як рівня певного світовідчуття; переважання пейзажу над героями,
безсюжетність і фрагментарність,
символіка кольорів і  заглиблення у внутрішній світ людини.
гра кольорів та звуків як частини духовного життя героїв;
психологізм у змалюванні персонажів.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
УРОКИ⁄ЗНО⁄ДПА

# data[].attributes.attachment_link.title
М. Хвильовий. "Я(Романтика)"

# data[].attributes.body
Професійні слова й терміни
Опрацювати правила на сторінці 31, 32; виконати вправи 66 (ІІ), 67, 68.

Додатково:
Прочитайте речення. Зверніть увагу на виділені професійні слова. Для представників яких професій вони характерні? Чи часто ці слова вживаєте ви? Зробіть висновок про особливості професійних слів.

1. Невеличкий катер прудко жене поперед себе довжелезну порожню баржу, уткнувшись носом їй у корму (В. Малець). 2. Я сім років у шахті працював, бурив шпури, довбав глибокі лунки… (І. Савич).

Професійні слова

Слова, що властиві мовленню людей певної професії, називають професійними. НАПРИКЛАД: бранка, плуг, озимина (з мовлення працівників сільського господарства); боцман, швартові, палуба (з мовлення моряків).

Існує професійна лексика лікарів, учителів, юристів, водіїв, шахтарів, бухгалтерів, акторів тощо.

Терміни

Термін — це спеціальне слово, яке вживають для найменування конкретного поняття з якоїсь галузі знань.

НАПРИКЛАД: синтаксис, омоніми (мовознавство); чисельник, квадрат (математика); цитоплазма, бактерія (біологія); раунд, пенальті (спорт).

ЗВЕРНІТЬ УВАГУ!

Термін у межах однієї галузі знань має одне значення.

Стилістичні особливості

Основна сфера застосування термінів - науковий та офіційно-діловий стилі.

Словники

Терміни пояснюють у термінологічних словниках, а найбільш уживані із цих слів - і в тлумачному. У словнику термін супроводжують позначками. НАПРИКЛАД: спец, (спеціальне слово), тех. (техніка), хім. (хімія), фізк. (фізкультура).

Домашнє завдання: вивчити правила, виконати вправу 72.

# data[].attributes.body
"Ой у лузі червона калина похилилася" С.Чарнецького і Г.Труха. Патріотичні мотиви пісень літературного походження

Жанр – літературна молитва

Тема “Ой у лузі червона калина…”: зображення суму України за синами-українцями, які потерпають у неволі в московських кайданах; битва січовиків із ворогом за визволення полонених.

Ідея “Ой у лузі червона калина…”: уславлення мужності, відваги січових стрільців — оборонців України.

Основна думка “Ой у лузі червона калина…”: єдність, мужність, волелюбність, вміння захищати рідний край, прийти на допомогу браттям, які перебувають у небезпеці — ось основні риси січових стрільців-захисників.

Провідний мотив – любов до Батьківщини

Настрій пісні – переможний, упевнений у своїй правоті, визвольного походу.

Образ калини – є символом України, її боротьби за незалежність, що окроплена краплями крові героїв.

Художні засоби “Ой у лузі червона калина похилилася”
• повторення:
«А ми тую червону калину підіймемо,
А ми нашу славну Україну, гей, гей, розвеселимо»;

• метафора: «Україна зажурилася»;

• звертання: « червона калино», «славна Україно»;

• епітети: «кривий тан», «московські кайдани», «золотистий лан», «буйнесенький вітер»; червона калина, білий цвіт, добрий рід, брати-українці, широкі степи.

• риторичні оклики:

«А ми нашу славну Україну, гей, гей, розвеселимо!»;
«То прославить по всій Україні січових стрільців!».

• анафора: «А ми …».

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ната Барабаш

# data[].attributes.attachment_link.title
«Ой у лузі червона калина похилилася». Урок у 6 класі

# data[].attributes.body
Групи слів за вживанням. Діалектні слова
Опрацювати параграф 11, виконати вправи 75 (письмово), 76 (усно).
Домашнє завдання: вивчити правила на сторінці 34, виконати вправу 77.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Матульська

# data[].attributes.attachment_link.title
Діалектні слова відк  урок

# data[].attributes.attachment_link.title
Безпечні літні канікули ☀️ Рекомендації МОН ☀️Правила поведінки під час літніх канікул ☀️

# data[].attributes.headline
27 травня   Список літератури для читання влітку 

# data[].attributes.subject
27 травня   Список літератури для читання влітку 

# data[].attributes.body
Павло Тичина:“Арфами,арфами...”,“О панно Інно”,“ви знаєте,як липа шелестить”,“Одчиняйте двері…”,“Пам’яті тридцяти”.
Микола Зеров:“Київ-традиція”
Максим Рильський:“Молюсь і вірю...”,“Солодкий світ!...”.
Євген Плужник:“Для вас, історики майбутні...”,“Вчись у природи творчого спокою”,“Ніч…а човен-як срібний птах!...”,“Річний пісок слідок ноги твоєї ...”.
Микола Хвильовий:“Я(Романтика)”.
Григорій Косинка:“В житах”.
Юрій Яновський:“Подвійне коло”,“Дитинство”, “Шаланда в морі”.
Валер’ян Підмогильний : “Місто”.
Остап Вишня:“Моя автобіографія”, “Сом”, “Як варити їсти суп із дикої качки”.
Микола Куліш: “Мина Мазайло”,
Богдан-Ігор Антонич: “Автопортрет”, “Вишні”, “Зелена Євангелія”, “Дороги”, “Різдво”.
Осип Турянський: “Поза межами болю”.
Євген Малинюк : “Під чужим небом”, “Стилет чи стилос?...”
Іван Багряний «Тигролови»
Олександр Довженко «Україна в огні», «Зачарована Десна»
Василь Симоненко «Задивляюсь у твої зіниці…», «Я…»
Дмитро Павличко «Два Кольори»
Іван Драч «Балада про соняшник»
Микола Вінграновський «Сеньйорито акаціє, добрий вечір…»
Ліна Костенко «Страшні слова, коли вони мовчать…», «Українське альфреско», «Хай буде легко. Дотиком пера…», «Я вранці голос горлиці люблю…», «Недумано, негадано…», «Маруся Чурай»
Василь Стус «Мені зоря сіяла нині вранці…», «Крізь сотні сумнівів я йду до тебе…», «Господи гніву пречистого…», «О земле втрачена, явися…», «Як добре те, що смерті не боюсь я…»
Олесь Гончар «За мить щастя», «Залізний острів»
Григір Тютюник «Три зозулі з поклоном»
Валерій Шевчук «Дім на гор»
Павло Загребельний «Диво»

# data[].attributes.headline
27 травня   Контрольна робота за темою "Ми - українці. Творчість О.Ольжича, О.Теліги, О.Гавроша, А.Малишка" (тестові завдання)

# data[].attributes.subject
27 травня   Контрольна робота за темою "Ми - українці. Творчість О.Ольжича, О.Теліги, О.Гавроша, А.Малишка" (тестові завдання)

# data[].attributes.body
І рівень (4 бали).

1. Сином якого відомого українського письменника був Олег Ольжич?

а) Михайла Стельмаха;     б) Івана Франка;     в) Олександра Олеся;

г) Андрія Чайковського.

2. Що є найціннішим Божим дарунком для людини за віршем Олега Ольжича «Господь багатий нас благословив»?

а) родина;                   б) життя у його найяскравіших проявах;

в) здоров’я;                г) матеріальний добробут.

3. У якому персоніфікованому образі постає радість в однойменному вірші Олени Теліги?

а) босоногої дівчинки;  б) вітрогона-хлопчини;  в) пташки;    г) квітки.

4. Який заклик звучить у вірші Олени Теліги «Сучасникам»?

а) ставати до бою за Україну;           б) не боятися своїх почуттів;

в) діяти, а не кидати слова на вітер;    г) не забувати про Бога.

5. У якому виді спорту Іван Сила вперше заявив про себе як професійний спортсмен, перемігши поліцейського Магдебуру?

а) боротьба;    б) бокс;   в) легка атлетика;   г) важка атлетика.

6. Хто з членів циркової трупи став спільником агента Фікси?

а) Мілка;  б) Фандіго;     в) Піня;      г) Пандорський.

7. Який художній засіб використаний в уривку з вірша Андрія Малишка?

…І засмучені очі хороші блакитні твої.

а) епітет;     б) метафора;     в) порівняння;     г) персоніфікація.

8. Який вірш Андрія Малишка є своєрідною присвятою людині, що робить значний внесок у формування особистості кожної людини?

а) «Пісня про рушник»;     б) «Чому, сказати, й сам не знаю…»;

в) «Вчителька»;                  г) «Сучасникам».

ІІ рівень (2 бали).

9. Установіть відповідність між назвою вірша та уривком з нього.

1. «Захочеш – і будеш…».

2. «Пломінний день».

3. «Пісня про рушник».

4. «Чому, сказати, й сам не знаю…».

а) Дощами мита-перемита,

Дощами знесена у даль…

б) Навчишся надать блискавичність думкам

І рішенням твердість каміння.

в) Господь багатий нас благословив дарами,

Що нікому не одняти…

г) Хай на ньому цвіте росяниста доріжка,

І зелені луги, й солов’їні гаї…

д) Хочу крикнуть в далечінь безкраю

І когось на допомогу кликать…

10. Установіть відповідність між героєм повісті Олександра Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили» та його характеристикою.

1. Міха Голий.

2. Аделія.

3. Піня.

4. Велет.

а) найсильніша людина Японії;

б) вуличний борець, якого переміг Іван;

в) власниця цирку;

г) товариш Івана, сторож у цирку;

д) карлик.

ІІІ рівень (3 бали).

11. Визначте ідею вірша Олени Теліги «Радість».

12. Як Іванові Силі вдалося стати професійним спортсменом та учнем доктора Брякуса?

13. У чому полягає важливість рідного дому у формуванні особистості дитини (за віршем Андрія Малишка «Чому, сказати, й сам не знаю…»)?

IV рівень (3 бали).

14. Напишіть твір-мініатюру на одну із запропонованих тем:

1). «Краса українського рушника» (за віршем Андрія Малишка «Пісня про рушник»).

2). «Іван Сила – утілення непереможного духу українського народу, його доброти  і щирості» (за повістю Олександра Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили»).

3). «Віра у себе – шлях до успіху» (за поезією Олега Ольжича «Захочеш – і будеш…»).

4). «Потрібно дорожити кожною миттю життя» (за поезіями Олени Теліги).
Контрольну роботу надіслати до 14.00 год.

# data[].attributes.headline
27 травня          Контрольна робота за темою "Леонід Глібов, Степан Руданський, Павло Глазовий" (тестування) 

# data[].attributes.subject
27 травня          Контрольна робота за темою "Леонід Глібов, Степан Руданський, Павло Глазовий" (тестування) 

# data[].attributes.body
1.   Мораль байки Л. Глібова “Муха і Бджола”:

А)   треба бути працьовитим;  Б)   треба вміти спілкуватися з товаришами;

В)   треба любити природу;    Г)   некрасиво займатися пустослів’ям.

2.   Творив у жанрі співомовки:

А)   П. Глазовий;   Б)   Л. Глібов;  В)   С. Руданський;  Г)   Т. Шевченко.

3.   Пихатість, зарозумілість, бажання виділитися будь-якою ціною викривається у творі:

А) “Свиня свинею” С. Руданського; Б)  “Похвала” П. Глазового;

В) “Найважча роль” П. Глазового;  Г)  “Жаба і Віл” Л. Глібова.

4.   У польського короля, за співомовкою С. Руданського “Запорожці у короля”, козаків частували:

А)   пивом і м’ясом;      Б)   медом і сметаною;

В)   борщем і варениками;       Г)   млинцями й вином.

5.   “Наука доводить, / Що людина, безперечно, / Від мавпи походить” – ці рядки з твору П. Глазового:

А)   “Найважча роль”;  Б)   “Заморські гості”; В)   “Еволюція”;  Г)   “Похвала”.

6.Укажи, хто з митців творив у жанрі співомовки:
А)   П. Глазовий;  Б)   Л. Глібов;  В)   С. Руданський;  Г)   Т. Шевченко

7. Дія відбувається в байці Л. Глібова “Муха і Бджола”:
А)   навесні;   Б)   улітку;  В)   восени;   Г)   узимку

8. Хто з письменників підписувався псевдонімом Дідусь Кенар?
А)  Степан Руданський;        Б)   Павло Глазовий;
В)  Леонід Глібов;                 Г)  Степан Олійник.

9. Яку рису характеру людини Л. Глібов критикує на прикладі поведінки Жаби (“Жаба й Віл”):
А)  лінь;  Б)   підступність;   В)   заздрість.    Г)   жорстокість.

10. Якої байки Л. Глібова стосується таке прислів’я: “Без труда – нема плода?”

А) “Жаба і Віл”;   Б) “Щука”;   В) “Муха і Бджола”;   Г) всіх зазначених творі.

11. Що таке мораль байки?
А) невеликий ліро-епічний твір повчально-алегоричного змісту;
Б) повчальний висновок наприкінці твору;
В) художнє зображення, що ґрунтується на приховуванні реальних осіб, явищ під конкретними художніми образами;
Г) гостре висміювання, критика чогось або когось, його поведінки.

12. До чого мав хист поет Степан Руданський:
А) малював карикатури;  Б) співав сопрано; В) грав на кобзі;
Г) складав сонети.

Контрольну роботу надіслати до 14.00 год.

# data[].attributes.headline
27 травня   Список для читання влітку

# data[].attributes.subject
27 травня   Список для читання влітку

# data[].attributes.body
Влітку ти можеш не лише гарно відпочити, а й підготуватися до наступного навчального року – прочитати безліч цікавих книжок, рекомендованих Міністерством освіти й науки України до вивчення під час уроків літератури.

Тому пропоную вам список літератури для обов’язкового читання.

Гарного відпочинку та цікавого читання!

Список літератури із української літератури для 6 класу

Микола Вороний. «Євшан-зілля»
Володимир Винниченко. «Федько-халамидник»
Володимир Рутківський. «Джури козака Швайки»
Емма Андієвська. «Казка про яян», «Говорюща риба»
Всеволод Нестайко. «Тореадори з Васюківки»
Ярослав Стельмах. «Митькозавр з Юрківки, або Химера лісового озера»
Леся Воронина. «Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9»

# data[].attributes.headline
26 травня   Відмінювання вказівних й означальних займенників

# data[].attributes.subject
26 травня   Відмінювання вказівних й означальних займенників

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, опрацювати параграф 64, виконати вправи 547, 548, 549.

Домашнє завдання: вивчити параграф 64, виконати вправу 551.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Філологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.title
Вказівні й означальні займенники.

# data[].attributes.headline
26 травня    Сполучники сурядності та підрядності. Морфологічні типи сполучників. Правопис сполучників. Особливості вживання деяких сполучників. Перехід повнозначних слів у сполучники.  

# data[].attributes.subject
26 травня    Сполучники сурядності та підрядності. Морфологічні типи сполучників. Правопис сполучників. Особливості вживання деяких сполучників. Перехід повнозначних слів у сполучники.  

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 83, виконати вправи 597, 600, 601.

Домашнє завдання: вивчити 83, виконати вправу 603.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Моя аудіобібліотека

# data[].attributes.attachment_link.title
Сполучник: сурядні та підрядні сполучники

# data[].attributes.headline
25 травня   Олександр Олесь. Коротко про життя і творчість, світоглядні переконання митця. Неоромантичні, символістські тенденції у творчості ("З журбою радість обнялась. Орле скутий!,,").                                               "Чари ночі" - перлина інтимної лірики української поезії. Експресивне висловлювання патріотичних почуттів ("О слово рідне!

# data[].attributes.subject
25 травня   Олександр Олесь. Коротко про життя і творчість, світоглядні переконання митця. Неоромантичні, символістські тенденції у творчості ("З журбою радість обнялась. Орле скутий!,,").                                               "Чари ночі" - перлина інтимної лірики української поезії. Експресивне висловлювання патріотичних почуттів ("О слово рідне!

# data[].attributes.body
“З журбою радість обнялась” аналіз (паспорт)
Автор – Олександр Олесь
Рік написання – 1906
Вид лірики: інтимна (любовна)
Жанр “З журбою радість обнялась”: поетична рефлексія-мініатюра
Тема: осмислення ліричним героєм власної долі та людського буття. У житті людини є журба і радості, якими міниться життя.
Ідея: осмислення життя у взаємозв’язку контрастів і антитез. Утвердження думки про те, що журба і радість – одвічні супутники людської долі
Напрям – неоромантизм
Віршовий розмір – чотиристопний ямб
Римування – перехресне
Рима – чоловіча
Образи-символи твору “З журбою радість обнялась”:
Журба і радість
сльози і сміх,
ніч і ранок
Образ журби з радістю в обіймах наводить на думку, що не буває радості без журби, так, як і журби без радості. Напевно, життя – це химерне сплетіння болю, туги з любов’ю і щастям. Хіба б могла людина відчути радість, якби не знала, що таке печаль? У мистецтві, як і в житті, немає “білішого” і “чорного”. Від того, як складається життя митця, залежить Настроєва тональність його творчості.
Художні засоби
антитеза: одна летить, друга спиня…
оксюморон: в сльозах, … мій сміх…
порівняння: як в жемчугах, мій сміх
персоніфікація: з журбою радість обнялась
Особливість твору “З журбою радість обнялась”
Вірш побудований на контрастах. Автор використовує антитези
Для вірша характерний ліризм; чутливість та мелодійність; нестримне поривання до краси;
Глибоке відчуття й оригінальне переосмислення фольклору;
Відтворення в слові гами звуків і кольорів оточуючого світу.

“Чари ночі” аналіз вірша (паспорт)
Рік написання “Чари ночі” – 1904
Збірка: «З журбою радість обнялась».
Літературний рід: лірика.
Жанр: романс (він став популярною народною піснею).
Вид лірики: інтимна (з елементами пейзажної і філософської)
Тема: скороминущість людського життя, тимчасовість життя людини на землі; момент кохання.
Ідея: утвердження кохання як найважливішого в житті людини, як сенсу життя; заклик насолоджуватися життям перед обличчям тлінності; гімн природі й красі.
Провідний мотив: захоплення красою життя й красою кохання.
Напрям – модернізм
Течія – символізм
Віршовий розмір “Чари ночі”: чотиристопний ямб.
Римування: перехресне
Лірична оповідь у творі ведеться трьома особами: автора, ліричного героя, тебе.
У вірші наявне обрамлення.
Поезія побудована на паралелізмах.
“Чори ночі” образи-символи
Образи:
людей: ліричний герой — закоханий; Фауст — людина, яка хоче повернути минуле; примарна кохана;
міфологічних істот: боги; природи: солов’ї, весна, шумляче море, земля, лист, квітка, струмок, зорі у воді, хмари, туман, верби п’яні;
предметів і явищ: поцілунок, мить життя, струни золоті, бенкет весни, дзвін чарок, бажання, холодні груди.
Символічні образи:
солов’ї (символ весни, кохання);
іскра (символ душевної енергії, завзяття);
бенкет весни (символ буяння природи й життя);
образ весни є символом молодості, краси, оновлення.
Фауст (символ неповоротності минулого, минущості, марності намагань).
Художні засоби “Чари ночі”:
“Сміються, плачуть солов’ї” – антоніми. Також використовуються метафори, анафора, епітети.
Метафори – «тут ллються пахощі густі, там гнугься верби п’яні», «сміються, плачуть солов’ї і б’ють піснями а груди», «…уся земля тремтить в палких обіймах ночі»)
Персоніфікований образ: “весна іде назустріч нам”, “весна бенкет справляє”
Паралелізм: “людина – природа”
Прийом обрамлення: на початку й у фіналі поезії повторюється строфа
«Чари ночі» — філософська поезія, в якій поет закликає цінувати кожну мить короткочасного життя. Треба подивитися на природу, чари весни, на солов’їв — і кохати, мріяти, віддавати свою любов, тепло душі іншим, поки є час і можливість. Вірш став прекрасним романсом, гімном життю й любові.
Композиція: вірш складається з 12 куплетів-чотиривіршів, при цьому починається й закінчується однаковим катреном (прийом обрамлення): (І) сміються-плачуть солов’ї, закликаючи кохати — (II) заклик не дивитися в майбутнє, а радіти цій весні — (ЛІ) заклик залишити свій сум, думки і горе й улити душу в шумляче море — (IV) заклик ловити мить життя і в мріях закохатися — (V — VI) картини розлитості кохання в природі — (VII) заклик горіти, бо життя — мить, а смерть — вічність — (VIII) заклик рухатися, на лагодити струни золоті під час бенкету весни — (IX) заклик сміливо йти на свято квіток, кохання, снів і млості — (X) попередження про тлінність усього — (XI) передбачення про майбутнє бажання повернути дні минулі, як цього прагнув Фауст, чого не вдасться зробити, бо над «нас — боги скупі, глухі й нечулі» — (XII) повтор першого катрену.

О слово рідне! Орле скутий!.. (аналіз, паспорт творуЛітературний рід: патріотична лірика.

Жанр: вірш-медитація (історико-філософське осмислення ролі рідного слова, загалом митця в історичній долі народу).

Напрям: модернізм.

Течія: символізм.

Система віршування: силабо-тонічна.

Віршовий розмір: 4-стопний ямб.

Римування: перехресне (абаб).

Строфа: чотиривірш (катрен).

Провідний мотив, мотиви: щире захоплення рідним словом; гнівне картання тих, хто його нищить і зневажає; заклик любити й берегти рідне слово.

Тема: роль рідного слова в житті суспільства.

Ідея: утвердження думки про силу рідного слова, яке здатне стати зброєю в руках громадянина й патріота проти "дітей", які "безпам'ятно забули" батьківське слово.

Композиція (зміст): ліричний герой звертається до слова, називаючи його скутим орлом — говорить, що слово чужинцям кинутого на сміх безпам'ятними дітьми — показує красу слова — звертається до слова бути його мечем, сонцем, дощем судним для краю рідного.

Художньо-стильові особливості: три частини композиції виконують роль тези, антитези і синтезу. Поезія вибудувана як монолог-звертання ліричного героя до рідного слова. Анафора "О слово рідне!" увиразнює не тільки композиційну єдність, а й змістову наповненість, підкреслює щирість ліричної оповіді, схвильованість героя, зумовлює ораторські інтонації, патріотичні почуття. У серці автора виникає біль через зневажливе ставлення до рідної мови й історичне безпам'ятство співвітчизників. Наскрізна антитеза розгортає сюжет вірша. Поет використовує яскраві метафори й епітети. Українське слово уподібнюється "скутому орлу", тобто поневоленому народові, слово якого звучало завжди як "співочий грім батьків моїх", а тепер "дітьми безпам'ятно забутий".Поет вдається до ремінісценцій послання "І мертвим, і живим..." Т. Шевченка, закликаючи дієво любити свободу людини і народу. Для поета рідне слово, незважаючи на переслідування і заборони, — носій волелюбного духу народу, його безсмертя. Ідея вірша випливає з переконань митця, що рідне слово відбиває драматичну історію України, стало духовною зброєю народу.

Зображуючи поетичний образ неповторної краси української мови і Вітчизни, поет висловлю своє творче кредо: "О слово! Будь мечем моїм! / Ні, сонцем стань! Вгорі спинися, / Осяй мій край і розлетися / Дощами судними над ним".

Образ меча в Олеся перегукується з емблемою апостола Павла, у якого він символізує меч духовний: "Меч духовний є слово Боже". Автор переосмислює цей образ, поєднуючи в ньому духовне і творче начала; слово-меч стає атрибутом свободи і справедливості.

У руслі символізму поет вдається до міфологічних образів космічного простору — сонця, синього неба, музики зір, а також біблійних образів (судні дні), які очистять рідний край від зла і стануть запорукою відродження нації, якщо вона поставить слово-меч собі на службу, оберігатиме рідне слово — символ безсмертя народу.

Художні засоби, стилістичні фігури: алітерація; епітет; порівняння; метафора; метонімія; риторичне звертання, риторичне заперечення.

Образи та символічні образи: людей: ліричний герой — людина-патріот, яка любить рідну мову й займає активну громадянську позицію; діти — українці, які відцуралися рідного слова; чужинці; природи: орел, дерева, зорі, Дніпро, сонце, дощі; предметів і явищ: слово; шум, музика, спів, рев, меч.

Символічні образи: скутий орел (символ великої сили й свободи, яка неприродно скута); сонце (символ нового життя); судні дощі (символ покари за гріх безпам'ятства); меч (символ сили слова).

Примітки та корисна інформація: Продовжуючи традиції Т. Шевченка і Лесі Українки, Олександр Олесь у цьому вірші звеличує рідне слово, яке допоможе пробудити історичну пам'ять нації. У ньому він зворушливо передав свою любов до рідного слова, в якому відбились вікова історія України, краса і ніжність природи, духовне багатство рідного народу.

Перегукуючись із творами Лесі Українки, вірш передає прагнення поета, щоб рідне слово стало його мечем і сонцем у боротьбі за визволення рідного краю.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 25:51•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Українська література. Життя і творчість Олександра Олеся (Тиж.9:ВТ)

# data[].attributes.headline
25 травня    Вигук як особлива частина мови. Групи вигуків за значенням. Дефіс у вигуках. Кома і знак оклику при вигуках

# data[].attributes.subject
25 травня    Вигук як особлива частина мови. Групи вигуків за значенням. Дефіс у вигуках. Кома і знак оклику при вигуках

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 51, виконати вправи 543, 545,547.
Домашнє завдання: вивчити параграф 51, виконати вправу 549.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ксенія Давидова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеоурок з української мови "Вигук як особлива частина мови. Групи вигуків за значенням", 7 клас

# data[].attributes.headline
25 травня   Повторення. Будова слова й орфографія

# data[].attributes.subject
25 травня   Повторення. Будова слова й орфографія

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, виконати вправи 516, 518, 519.

Доманє завдання: повторити параграф 67, виконати вправу 520.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 14:24•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анастасія Татаренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Повторення вивченого з розділу "Будова слова й орфографія" (5 клас)

# data[].attributes.headline
24 травня   Павло Глазовий. Стисло про письменника. "Еволюція", "Найважча роль", "Заморські гості", "Похвала". Іронічно-пародійна, викривальна спрямованість гумористичних і сатиричних творів

# data[].attributes.subject
24 травня   Павло Глазовий. Стисло про письменника. "Еволюція", "Найважча роль", "Заморські гості", "Похвала". Іронічно-пародійна, викривальна спрямованість гумористичних і сатиричних творів

# data[].attributes.body
Еволюція»
Жанр – гумореска
Тема: зображення допитливого хлопчика, якого цікавить питання, чому мавпи досі не стали справжніми людьми.
Ідея: засудження тих, хто ганьбить ім’я людини.
Основна думка: людина повинна завжди бути справжньою людиною, де б і в якій ситуації вона не опинилася. Щоб бути людиною не достатньо бути схожим на неї лише зовнішньо.
Проблематика твору “Еволюція”
Батьки і діти;
працьовитість, відповідальність за місце в житті й байдужість, паразитичний спосіб існування;
людяність та виховання.
Головні герої гуморески “Еволюція”:
Батько — добрий, турботливий, життєрадісний, розсудливий.
Син — допитливий, розумний.
Художні засоби:
Звертання: «синку»;
інверсія: «запитав хлопчина», «походить людина». «мовив батько».

Аналіз «Найважча роль»
Тема: схвалення матір’ю свого синочка за талант, який він врешті-решт не виявив «на сцені у третій дії».
Ідея: засудження хвалькуватості, бездушності, невміння на справі довести свої знання, обдарованість.
Основна думка: не маючи здібностей, хисту, ніколи не станеш справжнім професіоналом.

Аналіз «Заморські гості»

Тема: зображення приїзду гостей з Канади на Вкраїну та їх враження від почутої грамотної української вимови.
Ідея: возвеличення української мови, яка є свідченням нашої культури, благородності, манери поведінки, етикету та засудження тих, хто її цурається.
Основна думка: мова — духовна скарбниця кожного українця; доки живе мова, доти існує нація; думка канадців, що українці не говорять рідною мовою, не виправдалася.
Проблематика: повага до рідної мови
Художні засоби “Заморські гості”
Метафори: «голова…нові будинки…приймає», «очі засвітились».
Риторичні запитання: «Чи потрапити ми можем на прийом до мера?»
Епітети: «мова бездоганна», «вимова чиста», «благородні люди».
Інверсія: «прилетіли гості», «козирнув сержант», «засвітилися очі».

Аналіз «Похвала»
Жанр – байка
Тема: повчальна розповідь про підступність павука.
Ідея – засудження підступності та самовпевненості
Основна думка – не довіряй солодкій похвалі.
Головні герої – павук (улесливий та винахідливий), муха (самовпевнена, не розумна), автор.

Мораль байки:
То я скажу, що не для мух
Слова, звичайно, мовляться,
Бо на солодку похвалу
Не тільки мухи ловляться.

Ознаки байки властиві гуморесці «Похвала»: є оповідна частина й мораль (повчання), наявна алегорія (наділення тварин, птахів, рослин рисами людського характеру).
Проблематика: підступні лестощі
Художні засоби:
епітети: старий павук, юну муху, дивну талію, гарненькі ніжки, солодку похвалу
порівняння – кожен звук, як музика для слуху; ти — як перлина, як топаз; ти — як іскрина синя
У байці “Похвала” Глазовий висміює людей, які піддаються на лестощі, легковірні.

Домашнє завдання: одну гумореску (на вибір) вивчити напам"ять; підготувати аналіз гуморесок.

# data[].attributes.headline
24 травня   Андрій Малишко. «Чому, сказати, й сам не знаю…». Патріотичні почуття, найвищі духовні цінності в них. Художні засоби донесення до читача ідей патріотизму, гуманізму, історичної пам’яті 

# data[].attributes.subject
24 травня   Андрій Малишко. «Чому, сказати, й сам не знаю…». Патріотичні почуття, найвищі духовні цінності в них. Художні засоби донесення до читача ідей патріотизму, гуманізму, історичної пам’яті 

# data[].attributes.body
Жанр: філософська, патріотична, елегійна лірика.

Тема твору: спогади і роздуми ліричного героя про стежину в рідному краю.

Ідея: уславлення любові до Батьківщини, рідного краю, який назавжди залишається в серці людини і нагадує про найбезтурботніші дитячі роки.

Основна думка: рідний край на все життя залишається частиною людської душі, він нагадує про себе, бо саме там пройшло дитинство, з якого й почалась довга дорога життя. Скільки б не було негараздів, але рідний край завжди буде тим рятівним колом, яке допоможе й нагадає про головне.

Віршовий розмір: чотиристопний ямб

Римування: перехресне.

Строфа: катрен

Кількість строф: 6

Рими: знаю – краю, літ – воріт, виднокрузі – лузі, обніма – нема, цвіт – воріт, перемита – літа, даль – жаль

Композиція: Поезія складається з чотирьох куплетів, кожен з яких має 4 рядки.

Художні засоби:
Епітети: в нашім краю, на вечоровім виднокрузі, в темнім лузі, між круглих соняхів, мій ревний біль, ревний жаль, єдина стежина, круглі соняхи.
Метафори: (стежина) живе у серці стільки літ, обрій землю обніма, (стежина) кудись пішла, не повертає, / Хоч біля серця стеле цвіт, (стежина) Дощами мита-перемита, / Дощами знесена у даль.
Риторичне запитання: Чому, сказати, й сам не знаю, / Живе у серці стільки літ / Ота стежина в нашім краю / Одним одна біля воріт.
Повтор: Ота стежина в нашім краю / Одним одна біля воріт; мита-перемита; ревний, ревний; дощами… дощами
Звертання: моя стежино, моя надієчко.
Образи-символи у творі
серце  – джерело почуттів,
стежка – є символом любові до рідного краю,
край – батьківщина,
відчинені ворота – життєвий вибір,
вечір –   символізує плин часу,
цвіт – символ надії та оптимізму,
дощі, сніги – випробування, труднощі долі, сльози жалю
соняхи – симовол дитинства, батьківського благословення
У цій поезії автор піднімає такі проблеми: батьківщина і чужина, людина і мала батьківщина

Поезія Андрія Малишка сповнена глибокої туги за рідним краєм. Саме за малою Батьківщиною сумує ліричний герой, згадує її після багатьох років її покидання.
Стежина в нашім краю виступає не тільки прикметою рідної землі, а й дитинства і юних років, про що свідчить рядок в останній строфі Між круглих соняхів із літа, де літо – алюзія на дитинство. Вона також виступає основою людської долі, вказівником, який допроваджує на великий життєвий шлях. Коли герой звертає на своєму шляху занадто далеко, то його стежина Кудись пішла, не повертає, але біля серця стеле цвіт, чим і нагадує про себе. Жодні життєві негаразди не зможуть стерти з пам’яті спогади про ту стежину, яка є особливою для кожної людини, про що свідчить остання строфа.

Домашнє завдання: читати виразно поезію, переглянути презентацію.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 8:51•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Уроки української...

# data[].attributes.attachment_link.title
А. Малишко. "Чому, сказати, й сам не знаю..."

# data[].attributes.headline
24 травня  Контрольна робота. Письмовий твір "Мій улюблений літературний герой"

# data[].attributes.subject
24 травня  Контрольна робота. Письмовий твір "Мій улюблений літературний герой"

# data[].attributes.body
Контрольну роботу надіслати до 14.00 год.

# data[].attributes.headline
23 травня   Написання часток -бо, -но, -то, -от, -таки.  Правопис часток не і ні з різними частинами мови 

# data[].attributes.subject
23 травня   Написання часток -бо, -но, -то, -от, -таки.  Правопис часток не і ні з різними частинами мови 

# data[].attributes.body
Опрацювати параграфи 49, 50, виконати вправи  522, 527, 528, 533,534.

Домашнє завдання: вивчити параграфи 49, 50; виконати вправи  529, 539.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 4:24•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Алшевська

# data[].attributes.attachment_link.title
Правопис часток не і ні з різними частинами мови. Написання часток -бо, -но, -то, -от, - таки.

# data[].attributes.headline
23 травня      Відмінювання присвійних займенників

# data[].attributes.subject
23 травня      Відмінювання присвійних займенників

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 63, виконати вправи  539, 541.

Домашнє завдання: вивчити параграф 63, виконати вправу 542.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Запрошую на урок

# data[].attributes.attachment_link.title
Присвійні займенники, особливості  їх відмінювання та вживання. Відеоурок для учнів 6-х класів.

# data[].attributes.headline
23 травня      Прийменник, його особливості. Групи за походженням та морфологічним складом. Правопис прийменників. Особливості вживання деяких прийменників. Перехід повнозначних слів у прийменники

# data[].attributes.subject
23 травня      Прийменник, його особливості. Групи за походженням та морфологічним складом. Правопис прийменників. Особливості вживання деяких прийменників. Перехід повнозначних слів у прийменники

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 82, виконати вправи 587, 592, 593.

Домашнє завдання: вивчити параграф 82, виконати вправу 596.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Філологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.title
Службові частини мови.Прийменник як службова частина мови. Види прийменників..

# data[].attributes.headline
23 травня    Повторення. Лексикологія

# data[].attributes.subject
23 травня    Повторення. Лексикологія

# data[].attributes.body
Повторити вивчене з лексикології (параграфи 8-15), виконати вправи 509, 513.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
0:00 / 13:10•Watch full video

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Таня Криворучко

# data[].attributes.attachment_link.title
Лексикологія. Повторення. 5 клас. Українська мова.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Руськокомарівська школа

# data[].attributes.attachment_link.title
ВИШИВАНКА2022

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.subject
Флешмоб "Одягни вишиванку, шкільна моя родино!"

# data[].attributes.headline
20 травня    "Запорожці у короля". Висміювання моральних вад, негативних рис характеру, авторська симпатія до простої людини, до її розуму, кмітливості, почуття гумору, уміння посміятися над власною безпорадністю та відстояти свою гідність

# data[].attributes.subject
20 травня    "Запорожці у короля". Висміювання моральних вад, негативних рис характеру, авторська симпатія до простої людини, до її розуму, кмітливості, почуття гумору, уміння посміятися над власною безпорадністю та відстояти свою гідність

# data[].attributes.body
Мета: поглибити знання учнів про творчий доробок Степана Руданського;

проаналізувати співомовку «Запорожці у короля», звертаючи увагу на висміювання моральних вад та негативних рис характерну в ній, авторську симпатію до простої людини; розвивати читацькі навики школярів, уміння глибше розуміти  засоби творення комічного, аналізувати, визначати ідейне спрямування, художні особливості співомовок; удосконалювати художнє читання;  виховувати уміння бачити і чути кмітливе слово, користуватися ним у власному мовленні, розуміти жарт.

Тип уроку: урок формування умінь та навичок.

Теорія літератури: гумореска, співомовка.

Обладнання:  портрети С. Руданського, презентація, ілюстративний матеріал, дидактичний матеріал, відеоролик.

Методика та прийоми проведення уроку: бесіда, розповідь, контроль і самоконтроль, самостійна робота, «вільний мікрофон».

Епіграф уроку:

Степан Руданський належить, без сумніву,  до найбільш талановитих українських  поетів, що появилися після смерті Шевченка.

І.Франко

План уроку:

1.     Організаційний момент.

2.     Перевірка домашнього завдання.

3.     Мотивація навчальної діяльності, оголошення теми та мети уроку.

4.     Актуалізація опорних знань.

5.     Сприйняття й засвоєння нового навчального матеріалу.

6.     Закріплення вивченого матеріалу.

7.     Підсумок уроку.

8.     Оцінювання учнів.

9.     Домашнє завдання.

Хід уроку

І. Організаційний момент.

День добрий всім! І ще один урок
Відкриє вам цікаві таємниці.
Тож хай рішучим буде кожен крок,
І завжди сяють радістю зіниці.

ІІ. Перевірка домашнього завдання.

IІІ. Мотивація навчальної діяльності, оголошення теми та мети уроку.

1.     Психологічна настанова учнів і внутрішня мотивація щодо виконання мети уроку.

2.     Опрацювання епіграфа уроку.

ІV. Актуалізація опорних знань.

1. «Мозковий штурм».

– Що вас найбільше вразило з біографії С. Руданського?

– Який новий жанр започаткував С.Руданський в літературі?

– Дайте визначення співомовці. Які особливості співомовок?

– Що таке гумореска?

– Що таке інверсія? Наведіть приклад.

–  Чому співомовки С. Руданського називають унікальним явищем у світовій культурі? У чому їх особливості?

– За допомогою чого і як С.Руданський критикує панівний клас у

своїх творах?

– Якими у його творах постають прості українці?

2. Розгадування кросворду «Степан Руданський».

По горизонталі

2. Хто за професією Степан Руданський?

6. Що в перекладі з грецької мови означає ім'я Степан?

8. Вони відображають український народний гумор, вміння дотепно

висловлюватися, висміювати певні людські вади та недоліки. Започаткував їх С.Руданський.

11. Хто за фахом був батько Руданського?

12. Місто, де жив і працював С.Руданський?

По вертикалі

1. Прізвище художника-мариніста, з яким познайомився Руданський.

3. Жанр твору "Повій, вітре, на Вкраїну".

4. Стародавня міра довжини.

5. Те саме, що штука (з твору Руданського).

7. За допомогою чого дядько хотів навчитися читати (з твору  С.Руданського)?

9. З якого твору рядки: "А що ж то ходило? Таке сиве та мале, а хвос-тик, як шило"?

10.  Хто виручив багатого пана з біди і сам відгадав королеві загадки?

V.  Сприйняття й засвоєння нового навчального матеріалу.

5.1. Слово вчителя.

Де і в яких обставинах не перебував би С. Руданський, він завжди захищав рідну українську культуру, оспівував славні сторінки історії, між іншим, запорозьке козацтво. Про сміливість, кмітливість, дотепність козаків, їхнє почуття гумору  ходили легенди. Чого варті хоча б ті прізвища-прізвиська, які вони давали новоприбулим: Засядьвовк, Нетудиха та Шило, Борщ, Несвятипаска, Задуйвітер та ін.

Згадаймо картину І. Рєпіна  «Запорожці пишуть листа турецькому султанові». Народні перекази говорять про те, як запорожці вміли давати від-січ тим, хто ставився до них із пихою, хотів принизити, посміятися з них, хай це був навіть сам король чи його вельможі. Мабуть, саме на таких переказах і будував співомовки С. Руданський.

5. 2. Повідомлення учнів про кмітливість, дотепність запорозьких козаків.

Перегляд відеоролика «Козаки-характерники».

5. 3. Виразне читання співомовки С.Руданського «Запорожці у короля».

5. 4. Перегляд відео.

5. 5. Обмін враженнями щодо прочитаного, словникова робота.

Жупани – верхній одяг;

кармазиновий – з дорогої тканини;

храбренні – хоробрі;

ляхи – поляки.

5. 6. Бесіда за питаннями.

–  Спираючись на знання з історії, скажіть, у яких справах могли запорожці приїхати до польського короля?

– Чому «ляхи препогані» щедро пригощали козаків?

–  Покажіть за допомогою  «усного малювання»  колективний портрет

козаків та їхню гостину у короля.

–  Яку думку мали королівські прислужники, подаючи козаками спочатку сметану?

– Що у співомовці смішне, а що серйозне?

– Яка головна думка твору?

5. 7. Характеристика образів у співомовці «Гронування».

Підібрати риси характеру до образів.

Козаки

король

5. 8. «Паспорт твору».

Герої: запорожці, король, ляхи, автор.

Тема: розповідь про приїзд запорожців до польського короля, їхню сміливість та кмітливість у спілкуванні з ляхами.

Ідея: козаки – славні українці, які володіли неабияким розумом і гострим словечком.

Художні засоби.

Жанр: співомовка.

5. 9. «Творчо мислимо».

Якби вам довелося покласти на музику співомовку  «Запорожці у короля», то яким би настроєм вона була б перейнята?

5. 10. Слово вчителя. Про твори С.Руданського сказав Михайло Драгоманов:  «Руданський  був одним з вельми небагатьох поетів недавнього часу зі справжнім талантом  та  зі  спробами  торкнутися  нових  тем,  а  не  тільки  тих,  які  заїздили попередники й наслідувачі Шевченка». Поясніть ці слова.

5. 11. Гумор у народній творчості.

1.     1.Гумор — велика сила.

2.     Веселий сміх — здоров'я.

3.     Смішного боятися — правди не любити.

4.     Сміятися не гріх над тим, що видається смішним.

5.     Усміхатися — це завжди трішки показувати зуби.

6.     Жарт місце має.

7.     Та нехай люди сміються — аби не плакали.

5. 12. Розгадування кросвордів, які підготували учні.

VI.           Закріплення вивченого матеріалу.

Завершити речення.

«Добре торгувалось»

1. Чумак у крамницях шукав (дьогтю).

2. Купці, прагнучи покепкувати над чумаком, сказали, що у них продаються тільки (дурні).

3. Чумак, проявивши кмітливість, відповів, що торгівля була добра, якщо їх тільки (два залишилося).

«Запорожці у короля»

4. Запорожці мали довгі (вуса).

5. Польські пани пригостили їх (сметаною).

6.Щоб закрутити вуса, козаки попросили (меду).

VII.        Підсумок уроку.

1.     Бесіда з учнями.

–  Чи потрібна поезія Степана Руданського сьогоднішньому читачеві?

(Співомовки С. Руданського, попри свою зовнішню простоту, веселість,

дошкульно б'ють по вадах тогочасного суспільства, оздоровлюють народ,

бо висміюють такі негативні риси, як жадібність, нечесність, тупість, не-повороткість, що є і сьогодні у вдачі деяких людей, тому співомовки Ру-данського потрібні, вони завжди сучасні, особливо нині. Поет і сьогодні вчить українців бути українцями, ненавидіти будь-яке  ярмо, прагнути волі і мати почуття національної гідності).

2.     Повернення до епіграфа.

3.     Інтерактивна вправа «Рефлексія».

1.     Що  цікавого ви дізналися на уроці ?

2.      Що вас найбільше вразило?

VIII.    Оцінювання учнів.

Відзначення досягнень учнів в оволодінні темою уроку, їхнього ставлення до роботи на уроці; аналіз здібностей, що сформувалися під час вивчення теми; окреслення перспектив подальшої навчальної діяльності.

IX.           Домашнє завдання.

1.     Написати невеликий твір, взявши за початок таке висловлювання:  «Сміх не ображає, а виліковує, виховує людину».

2.     Підготувати повідомлення про життя та творчість П. Глазового.

3.     Прочитати гуморески «Еволюція», «Найважча роль».

# data[].attributes.attachment_link.title
С.  Руданський "Запорожці у короля"

# data[].attributes.headline
19 травня      Заперечні й неозначені займенники. Правопис заперечних займенників. Написання разом і з дефісом неозначених займенників

# data[].attributes.subject
19 травня      Заперечні й неозначені займенники. Правопис заперечних займенників. Написання разом і з дефісом неозначених займенників

# data[].attributes.body
Опрацювати матеріал підручника (параграф 62), переглянути  презентацію, виконати вправи 528, 529, 523. 534.

Домашнє завдання: вивчити параграф 62, виконати вправу 535.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Хмелярчук

# data[].attributes.attachment_link.title
Заперечні та неозначені займенники. Правопис заперечних та неозначених займенників. 6 клас.

# data[].attributes.headline
17 травня      Степан Руданський. Стисло про письменника. Співомовки С.Руданського - унікальне явище у світовому письменстві. Показ кмітливості народу у співомовці "Добре торгувалось".                                    Теорія літератури: гумореска, співомовка 

# data[].attributes.subject
17 травня      Степан Руданський. Стисло про письменника. Співомовки С.Руданського - унікальне явище у світовому письменстві. Показ кмітливості народу у співомовці "Добре торгувалось".                                    Теорія літератури: гумореска, співомовка 

# data[].attributes.body
“Добре торгувалось” аналіз твору
Рік написання – 1857
Жанр: співомовка
Тема: розповідь про чумака, який шукав дьоготь у багатих крамницях і пошив у дурні двох купців.
Ідея: уславлення мудрості, кмітливості чумака, вміння відстоювати свою власну гідність.
Основна думка. У «Добре торгувалося» автор закликає не насміхатися з інших, бути приязним та привітним.
У співомовці “Добре торгувалось” висміяно панів, які хочуть поглумитися над мужиком, щоб показати свою зверхність, але це їм не вдається, бо в народі багато розумних людей, дотепних, і вони так повертають справу, що в дурнях залишаються пани.
Твір є гумористичним, адже зображує смішне в життєвих явищах і людських характерах у доброзичливому, жартівливому тоні на відміну від сатиричного . Веселими словами чумак довів свою дотепність та розум. Так автор підкреслив, що не можна насміхатися та глузувати з інших.

Сюжет: Чумак ходив серед магазинів великого міста, хотів купити дьогтю. Покупці пропонують багато краму, але мужикові нічого більше не треба. Зайшов у десяту крамницю, чемно привітався і спитався за дьоготь. Два купці вирішили поглузувати із мужика і сказали, що в крамниці продаються дурні. На що чумак відповів, що добре торгувалося, оскільки на продаж тільки вони обоє зосталися. Купці хотіли посміятися з мужика, але він виявися дотепнішим та розумнішим.

Домашнє завдання: переглянути презентацію, записати основні відомості про С.Руданського, вивчити правила з теорії літератури (гумореска, співомовка), читати й аналізувати співомовку.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Таня Криворучко

# data[].attributes.attachment_link.title
Степан Руданський. Співомовки - унікальне явище у світовому письменстві. 6 клас

# data[].attributes.headline
20 травня    Андрій Малишко.  "Пісня про рушник". Відомий український поет і його пісні, що стали народними

# data[].attributes.subject
20 травня    Андрій Малишко.  "Пісня про рушник". Відомий український поет і його пісні, що стали народними

# data[].attributes.body
Мета: формувати ключові компетентності:

·        уміння вчитися – самоорганізовуватися до навчальної діяльності;

·        загальнокультурну – дотримуватися норм мовленнєвої культури; зв’язно висловлюватися в контексті змісту;

·        здоров’язбережувальну – викликати бажання бути сміливими, фізично і духовно сильними;

·        соціальну – спонукати учнів до самостійного пошуку розв’язку навчальних завдань та формувати вміння знаходити раціональний варіант з’ясування окресленої проблеми;

·        інформаційну – формувати бажання збагачувати свої знання;

·        комунікативну – удосконалювати вміння дітей, формулювати цілі власної діяльності та робити висновки.

Формувати систему предметних компетентностей і компетенцій шляхом виконання навчально-пізнавальних і практично зорієнтованих завдань відповідно до змістових ліній:

·        емоційно-ціннісну – виразно читати текст, осмислювати творчо художній твір, визначати головну думку прочитаного, висловлювати власне ставлення до відображених у художньому творі подій, образів, тем, ідей;

·        літературознавчу – виховувати прагнення до знань, розширення світогляду, розвивати мислення, вміння працювати з текстом, аргументувати власну думку;

·        музичну – розвивати вміння  слухати музику, аналізувати музичний твір;

·        загальнокультурну – висловлювати власне розуміння почуття патріотизму, національної свідомості, виховувати відповідальність за долю рідного краю, готовність працювати і жити для блага України.

Опорні поняття: поезія,  ритм, мелодія, композитор, пісня, рима
Міжпредметні зв’язки: українська література, музичне мистецтво.

Тип уроку: бінарний  (українська література, музичне мистецтво) .

Дизайн уроку:      підручники,  зошити,     портрет              А.   Малишка,  портрет П. Майбороди,  видання творів      А. Малишка, відеофільм про життя і творчість                       А. С. Малишка.   «А. Малишко.   Мистецтво   залишатися   собою», презентація на тему  «Мелодійність поезій А. Малишка», аудіозапис пісні,  дидактичний матеріал

Перебіг уроку

Слово ніколи не може до кінця пояснити

всю глибину музики, але без слова не можна

наблизитися до цієї найтоншої сфери         пізнання  почуттів.

В. Сухомлинський

І. Організаційний момент

Емоційне налаштування учнів на успішну роботу.

Учитель заздалегідь записує на дошці вислів: «Мистецтво слухати майже  рівнозначне мистецтву говорити» (П’єр Буаст).

Учитель. Доброго дня, діти! Щиро рада знову бачити вас всіх. Оскільки сьогодні нам доведеться багато слухати й багато говорити, я хочу розпочати наш урок зі слів відомого французького філософа П’єра Буаста та дати вам таку настанову:

Давайте ми будемо вчитись

Один одного слухати, діти,

Чужу думку завжди поважати,

А свою – влучно промовляти.

За такої умови у нас все буде добре!

ІІ. Повідомлення теми, мети уроку

1. Постановка цілей уроку.

Учні знатимуть:  відомості про життя і творчість              А. Малишка; зміст поезії «Пісня про рушник» ; цікаві факти з життя композитора П. Майбороди; тлумачення літературних та музичних термінів: пісня, ритм,  мелодія,  композитор.

Учні вмітимуть: виразно і вдумливо читати поезію та слухати музику; висловлювати думки про прочитане та прослухане,  виявляти актуальні проблеми, авторську позицію, виконувати ідейно-художній аналіз твору, визначати настрій музики.

2.     Колективне планування  роботи на уроці.

3.     Запис епіграфа.

ІІІ. Мотивація навчальної діяльності

Сьогодні у нас незвичайний урок. Урок чарівної поезії. Поезія часто говорить про себе сама – вустами авторів. Талант А. Малишка є неповторним і унікальним.  Це пояснюється тим, що в своїх поезіях автор втілює дар поета й музиканта одночасно. Поет, зачарований прекрасною гармонією звуків і рухів, виражає її у своїх віршах.

ІV.  Опрацювання навчального матеріалу

1. Відеофільм про життя і творчість А. С. Малишка.                   «А. Малишко.

Мистецтво залишатися собою»

2. Проблемне питання: у чому полягає ліризм поезій    А. Малишка?

3. Презентація  «Мелодійність поезій А. Малишка»

4.  Вступне слово вчителя української літератури.

Сьогодні на уроці ми говоритимемо про відомого українського поета, поета-лірика, поета-пісняра, визначний талант якого вирізняється глибокою поетичною самобутністю, власним баченням світу. Це Андрій Самійлович  Малишко – натхненний співець свого народу.

5. Слово вчителя музичного мистецтва.

Мова є мелодійною, бо музику можна почути скрізь. Відомий український поет Андрій Малишко відрізнявся талантом перетворювати вірші на мелодію.   Його поезії мелодійні, ритмічні. Їхні рядочки ллються приємною мелодією.

6. Рубрика «Пригадай!» (Проводять учителі музичного мистецтва й української літератури)

Композитор –  автор музичних творів, людина, яка створює музику.

Мелодія – найважливіший елемент пісенності.  Модуляція висоти тону при вимові фрази, яка здійснюється різним ступенем натягання голосових              зв'язок.

Пісня – найдавніший і найпопулярніший музичний жанр, у якому поєднується музика і поезія.

Декламатор –  той,  хто декламує  напам’ять прозові чи віршовані твори,  дотримуючись вимог виразного читання.

Поезія –  невеликий художній твір у віршах.

Ритм –   рівномірне чергування наголошених і ненаголошених, довгих і                коротких складів у реченні, у віршовій строфі . Ритм є одним з                елементів інтонації.

Рима –    співзвучність закінчень слів у віршованих рядках.

Строфа –  поєднані віршові рядки, зв’язані між собою римами та інтонацією, що повторюються.

7.  Робота з текстом поезії «Пісня про рушник» (с.280)

7.1. Прослуховування поезії у виконанні …

(Завдання: закрийте очі і слухайте, намагаючись «побачити», «почути» зображене у творі).

7.2.  Виразне читання твору учнями.

7.3.  Бесіда:

1) Які картини постали у вашій уяві, коли слухали і читали поезію?

2) Який настрій переважає у вірші?

3) Хто постає ліричним героєм?

4) Охарактеризуйте образ матері.

5) Продовжіть думку: рушник – це символ…

7.4. Робота в парах.

1) Визначте тему поезії.

2) Яка основна думка твору?

7.5. Пошукова робота.

Випишіть із тексту спочатку метафори, потім – порівняння й епітети. Який

із засобів надає твору більшої образності?

7.6. Рубрика «Цікаво знати».

«Пісня про рушник» отримала найвищий статус – стала народною.

Вона – ніби візитна картка України. Цей твір – перлина української літератури. Він набув такої популярності, що  його було перекладено тридцятьма п’ятьма мовами світу.

Платон Майборода ( 01.12. 1918 - 08.07.1989) – композитор «Пісні про рушник»,    народний       артист  УРСР,   Лауреат  Державної   премії   імені

Т. Шевченка, народний артист СРСР.

7.7. Прослуховування «Пісні про рушник».

7.8. Творче завдання  «Сходинки пізнання». (Проводить учитель музичного мистецтва). Проаналізувати музичний твір за планом:

1) Розкажи про свої враження від прослуханого твору.

2) До якого жанру належить цей твір? У чому його особливість?

3) Які інструменти виконують основну мелодію?

4)  Визнач характер мелодії твору, скориставшись карткою «Характеристика

музики».

Характеристика музики:  лірична, чарівна, ніжна, душевна, енергійна, радісна, таємнича, жалібна, приємна, сумна, журлива, скорботна, тривожна, сувора.

5) Чи вдалося композитору передати світ поезії?

V. Узагальнення  уроку, закріплення вивченого матеріалу.

1. Рубрика «Продовжити поетичні рядки»

*  Рідна мати моя, … (ти ночей не доспала)

*  І рушник вишиваний … (на щастя дала)

*  І в дорогу далеку ти мене … (на зорі проводжала)

*  Хай на ньому цвіте … (росяниста доріжка)

*  І твоя незрадлива материнська… (ласкава усмішка)

2. Вправа «Інформаційне гроно» . Рушник – це …

VІ.  Підсумок уроку.

Слово вчителя української літератури.

Майже шістдесят років звучить «Пісня про рушник» Андрія Малишка (1959) в Україні й за її межами. Це синівська подяка матері, яка проводжає свою дитину з рідної домівки «в дорогу далеку» і дарує на щастя вишитий рушник.  На створення пісні автора надихнув образ неньки Ївги Остапівни. Нехай цей твір радує всіх ще багато років, спонукає до роздумів,  викликає повагу й любов до рідних.

Слово вчителя музичного мистецтва.

Література і музика – мистецтва, які відкривають людині очі на світ, на його чудесне існування – у цьому їх моральне завдання, у цьому – твердження принципів добра і краси.

Ми пропустили поетичне слово Андрія Малишка через свою душу. У ньому поєдналися музика і поезія.

VІІ. Домашнє завдання:

·        українська література: с. 279-280, підготувати розповідь на тему «Пісні Андрія  Малишка, що стали народними»;

·         музичне мистецтво:  скласти музичний ребус до вивченого твору.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ксенія Давидова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеоурок з української літератури "Андрій Малишко. "Пісня про рушник", 7 клас

# data[].attributes.headline
18 травня    Частка як службова частина мови. Частки формотворчі та словотворчі. Частки, що надають слову або реченню додаткових відтінків (практично)

# data[].attributes.subject
18 травня    Частка як службова частина мови. Частки формотворчі та словотворчі. Частки, що надають слову або реченню додаткових відтінків (практично)

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, опрацювати матеріал підручника на сторінках  179-180, виконати вправи 507, 508, 509, 515.

Домашнє завдання: вивчити параграф 48, виконати вправу 516.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Борисенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Частка. Відеоурок з української мови (7 клас)

# data[].attributes.headline
17 травня    Композиційні особливості, проблематика твору

# data[].attributes.subject
17 травня    Композиційні особливості, проблематика твору

# data[].attributes.body
Мета:

♦ навчальна: продовжувати роботу над проблематикою твору О. Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили». подати інформацію про композиційні особливості твору, його тему, ідею;

♦ розвивальна: розвивати вміння характеризувати образи героїв, уміння висловлювати власні міркування про необхідність серйозного ставлення до здоров'я, до спорту, до чесності у спортивних змаганнях;

♦ виховна: формувати життєствердний настрій, оптимізм, бажання розвивати своє тіло, здобувати спортивні перемоги, досягати вершин у житті.

Обладнання: підручник, портрет О. Гавроша, фотографії Іван Фірцака.

ПЕРЕБІГ УРОКУ

І. ОРГАНІЗАЦІЙНИЙ МОМЕНТ

ІІ. ОГОЛОШЕННЯ ТЕМИ Й МЕТИ УРОКУ

ІІІ. ПЕРЕВІРКА ДОМАШНЬОГО ЗАВДАННЯ

IV. ВИКОНАННЯ ПРАКТИЧНИХ ЗАВДАНЬ

Бесіда за змістом прочитаного

♦ Який смертельний номер показував Іван з брилою і двома молотами?

♦ Як мадам Бухенбах називала Івана?

♦ Як відреагувала зала після перемоги Івана над гордістю Баварії Бієр-Мієром?

♦ Свідком якого злочину став Пандорський, коли весь цирк спав?

♦ Що робив іван у номері «Зуби мамонта».

♦ Про що попросила королева Англії Силу?

♦ Хто такий Джебсон?

♦ Що сталося одразу після бою Сили і Джебсона?

♦ Чому Сила потрапив до лікарні?

♦ У якому костюмі виступав Іван Сила в Америці?

♦ Який новий смертельний номер виконував Іван в Америці?

♦ Як склалася доля карлика Кроні, івана Сили, мадам Бухенбах?

Робота з текстом

Група 1. Виписати цитати, які характеризують усіх позитивних персонажів. Визначити, які художні засоби використовує автор.

Група 2. Виписати цитати, які характеризують усіх негативних персонажів. Визначити, які художні засоби використовує автор.

Робота з таблицею

Композиційні особливості | Стисла характеристика
Зав’язка |

Кульмінація |

Розв’язка |

Літературний диктант

1. Із ким був перший бій у Івана Сили? (Велетом)

2. Що було стихією для доктора Брякуса? (Спорт)

3. Який новий рекорд Республіки встановив Сила? (160)

4. Яку найкоротшу молитву знав Іван? («Боже, поможи!».

5. Хто такий Бідосько? (Колишній журналіст, який спився, продав квартиру й тепер мешкав у розвалюсі по сусідству.)

6. Хто вніс заставу в тюрму за Івана і скільки? (Мадам Бухенбах, 50 тисяч)

7. Що робить Піня в цирку? (Він несе цілу торбу яскравих дрібничок. Карлик шпортається — і весь цей мотлох розлітається по арені. Мавпочка скубе його за волосся. Зала регоче. Піня збирає своє багатство, але робить це дуже незграбно, раз по разу щось гублячи. За кожну втрату мавпочка дає йому ляпаса. Зала надриває животи. Раптом Піня підкидає свої знахідки вгору й починає ними жонглювати. У повітрі літають черевики, пляшки, м’ячики і навіть шабля.)

8. Який був перший цирковий номер у Івана? (Він виходив на арену із залізним прутом на плечах, на якому висіло по двоє людей з кожного боку. Далі на очах глядачів Іван згинав залізяку у форму серця.)

9. Чому і ким починає працювати Міха в цирку?

10. Що сталося з Мариською із села Івана? (Оце вже місяць, як віддалася. За Михайла Підлісного.)

11. Який номер показував іван при Президентові? (Вганяв у дошку велетенські цвяхи долонею.)

12. Що робив Піня з мавпочкою, і коли це побачив іван? (У руці він тримає батіжок і шмагає ним… мавпочку Беню!).

Робота з картками

Поняття | Визначення
Епічний твір |

Пригодницький твір |

Повість |

Прототип |

О. Гаврош |

І. Сила |

Бесіда з учнями

♦ Яка тема твору?

♦ Яка ідея? Що автор хотів донести до читачів?

♦ Чи варто людині займатися спортом? Свої міркування обґрунтуйте.

♦ Як ви ставитися до Івана Сили?

♦ Чому цей герой мав ворогів?

♦ Чи правильно вчинили фанати Джебсона?

♦ Чим захоплює образ Івана Сили?

V. ПІДСУМОК УРОКУ

VI. ДОМАШНЄ ЗАВДАННЯ

Написати твір-роздум «Чи потрібен спорт у житті (на прикладі твору О. Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили».»; прочитати твір І. Сенченка «Рубін на Солом’янці».

# data[].attributes.headline
20 травня      Узагальнено-ідеалізований жіночий образ як сюжетний центр символістського твору. Мотив самотності людини. Згадка про революцію як данина естетиці доби соціальних перетворень ("Інфанта")

# data[].attributes.subject
20 травня      Узагальнено-ідеалізований жіночий образ як сюжетний центр символістського твору. Мотив самотності людини. Згадка про революцію як данина естетиці доби соціальних перетворень ("Інфанта")

# data[].attributes.body
Мета: дослідити поетику символізму у поезії М, Вороного «Інфанта», з′ясувати поняття теорії літератури «символізм»; виховувати поцінування краси поетичного слова, його здатності об′єднувати людей роздумами над вічними проблемами життя.

Тип уроку: комбінований

Обладнання:  епіграф уроку, репродукція картини Дієго Веласкеса « Інфанта Маргарита», текст поезії, «Диктант-асоціація», інтерактивна вправа «Знайди пару», психологічний портрет М. Вороного

Яка краса! Усе життя
В акорди перелить.
З високих дум і почуттів
Нове життя творить.
М. Вороний

Хід уроку
I.Організаційний момент
II.Мотивація навчальної діяльності учнів

Який настрій був у вас після першого уроку знайомства з творчістю М. Вороного?

·                   Поетичний заспі
Розкажу тобі думку таємну,
дивний здогад мене обпік:
я залишуся в серці твоєму
на сьогодні, на завтра, навік.
І минатиме час, нанизавши
сотні вражень, імен і країн, —
на сьогодні, на завтра, назавжди! —
ти залишишся в серці моїм.
А чому? То чудна теорема,
на яку ти мене прирік.
То все разом, а ти — окремо.
І сьогодні, і завтра, й навік.
Ліна Костенко

-   Які емоції у вас викликала поезія?
-    Якою ви уявили ліричну героїню поезії?
-    Що її турбує, які почуття охоплюють?

III Повідомлення теми, мети, завдань, епіграфу уроку

·                   Визначення очікуваних результатів

Вправа «Прогнозування".

(Використовуючи запропоновані дієслова, учні визначають цілі  та завдання уроку)

- Ознайомитися…
- Запам’ятати…
- Зрозуміти…
- Розвивати…

·                   Слово вчителя

Сьогодні ми познайомимося ще з одним неперевершеним твором М. Вороного «Інфанта», який є яскравим прикладом символістської поетики. У ньому   М.Вороний розмірковує над враженням, яке справила на нього старовинна картина під такою ж назвою. Також на прикладі цього  твору познайомимося з таким літературним напрямом як символізм,навчимося знаходити його характерні ознаки у поезії. А епіграфом до нашого уроку стануть слова самого М. Вороного, зміст яких ви поясните наприкінці уроку.

·                   Перевірка домашнього завдання

Ø    Диктант-асоціація за біографією М Вороного (у вигляді хмарки слів) .
Катеринославщина, кріпак, Ростовське реальне училище, нагляд поліції, «Братство тарасівців», Європа, театр, альманах  «З-над хмар і долин», Київ, 1938, 1871, «Євшан-зілля», модерніст.

Ø    Психологічний портрет.

-         Хто він? Який він?

Ø    Виразне декламування напам′ять поезії М. Вороного «Блакитна Панна» (декілька учнів).

Ø    Інтерактивна вправа «Знайди пару»

-         Встановіть відповідність між художнім або фонетичним засобом та прикладом з твору М. Вороного
-    Довгожданна, нездоланна…/ Ось вона  - Блакитна Панна!.. – асонанс.
-    Попелястих, пелехатих – алітерація.
-    Має крилами весна, /Лине вся в прозорих шатах – метафора.
-    Сміючись на пелюстках, /На квітках /променистою росою – персоніфікація.
-    У прозорих шатах – епітет.
-    Арабески, фрески, гротески – мистецькі терміни.

IV Сприйняття та усвідомлення учнями навчального матеріалу.
«Поетична хвилинка»
Учитель читає поезію М. Вороного «Інфанта»

-                     Яке враження справила на вас поезія?

·                   Словникова робот

-                     Як ви розумієте значення слова інфанта?Сильвета? Вуалета? Домінанта?

Інфанта — ж. (ісп.) титул принцеси в Іспанії і Португалії за часів монархії, а також особа, яка носить цей титул.

Сильвета — тут: силует, контур, тінь.

Вуалета (вуаль) — ж. (фр., від лат., завіса) 1. Легка прозора тканина. 2. Прозора тонка сітка, якою закривають обличчя.

Домінанта — ж. (лат., панівний), головний, панівний принцип, ідея, ознака.

·                   Ідейно-художній аналіз поезії М. Вороного «Інфанта»

-                     Якою постає природа на початку вірша?

-                     Яких відтінків вона набуває з появою героїні?

-                     Якими рисами наділений портрет незнайомки? Процитуйте.

-                     Опишіть стан душі ліричного героя під час зустрічі з незнайомкою.

-                     Які художні засоби використовує автор?

-                     Наведіть приклади авторських неологізмів. Яка їх роль?

-                     Прокоментуйте останні два рядки вірша.

-                     Яка тема поезії?

-                     До якого жанру лірики належить?

-                     Які образи поезії «Інфанта», на ваш погляд, символічні, які асоціації вони викликають, чому?

·                      «Мистецька галерея» .

Слово вчителя

Запрошую до мистецької галереї переглянути репродукції  картиніспанського художника, придворного живописця короля Філіпа IVДієга Веласкеса «Інфанта Маргарита», серія яких була створена у другій половині XVIIст., які саме і надихнули Миколу Кіндратовича до написання поезії «Інфанта».

Бесіда з учнями

-                     Яке враження на вас справили картини?

-                     Яка кольорова гама присутня на полотнах?

-                     Чим картина могла вразити М. Вороного?

-                     Яка кольорова гама домінує в поезії Вороного? Процитуйте. (Велична голуба барва)

-                     Що вона символізує? (Символ безмежного простору)

-                     Подивіться ще раз на картини. Як ви думаєте, чому в поета виникла асоціація з революцією? (Можливо, через червоний колір на другому полотні).

·                     Коментар учителя

Вірш «Інфанта» - зразок інтимної лірики поета. Твір починається романтичною пейзажною картиною, у якій багато авторських неологізмів, створених його поетичною уявою(«проміннострунними»,                          «мрійнотканому», «вогнелунними»). З чуттям «побожної хвали» ліричний герой оспівує жіночу красу, що, виринувши із глибини століть, залишилася вічною й нетлінною.Інфанта –це узагальнено – ідеалізований жіночий образ, який  і є сюжетним стрижнем твору.

А світ продовжує жити, у ньому є завжди « два мечі» - добро та зло, і це слід сприймати як належне. Червоний колір полотна нагадав поетові червоні заграви революції.Згадка про революцію в даному випадку – це данина естетиці доби соціальних перетворень, ускладнена метафора.

Образи - символи – Революція, червона заграва, меч – повернення до реалій часу, передчуття біди.

«Інфанта» — виразно символічний твір, близький мотивами, художніми засобами та ідейно-естетичним звучанням до творів П.Верлена, Ш. Бодлера, О. Блока, К. Бальмонта.

Чому саме символістська поезія? Вороний пояснював це так: «Любов (у широкім значенні) - краса і шукання правди (світла, знання, початку чи «бога») — це сфера символічної поезії, вона найкраще про це може оповісти».

·                   «Словничок на сьогодні».

Учні стисло записують  визначення поняття «Символізм»

Теорія літератури
Символізм (від гр.— знак) — літературний напрям, що сформувався у французькій літературі 70-х років XIX ст., а пізніше увійшов і в інші європейські літератури. На думку теоретиків і практиків цього напряму (Артюр Рембо, Поль Верлен, Стефан Малларме), художня творчість має передавати за зовнішнім зображенням і його приховану внутрішню суть. Літературний твір може передати спілкування людей не стільки через слова, як через діалог їхніх душ. Творчість символістів — француза Поля Верлена, австрійця Райнера Марії Рільке, бельгійців Еміля Верхарна й Моріса Метерлінка, норвежця Генрика Ібсена, росіянина Олександра Блока — збагатила світову літературу яскравими художніми узагальненнями, незвичайними поетичними образами. В українській літературі символізм представляє творчість Петра Карманського, Миколи Вороного, Василя Пачовського, Миколи Філянського, Олександра Олеся, Спиридона Черкасенка, Грицька Чупринки, раннього Павла Тичини. Ці поети наблизили вірші до музики, виявили високу культуру художнього слова, їхні твори особливо збагатили українську інтимно-особистісну лірику, піднесли її на рівень світових зразків.

·                   Створення опорної схеми по символізму

Ознаки символізму:
-    Культ заборонених і екзотичних тем
-    Підміна понять, думок символами
-    Велика увага до всього позасвідомого
-    Естетство - недооцінка змісту
-   Протест проти консервативної суспільної моралі
-    Надмірне захоплення поетичною витонченою формулою

V. Узагальнення вивченого матеріалу

Ø    Лабораторія дослідника.Робота в парах .
Учні виписують з поезії «Інфанта» образи-символи, авторські неологізми, художні засоби у зошити

Ø    Виступ учня із випереджувальним завданням

Новаторство Вороного в українській поезії. Значення творчості

М. Вороний зробив значний внесок у символіку та тропіку українського вірша, хоча часом критики, зокрема той же О. Білецький, дорікають йому за бідність та банальність римування, надмірне вживання одних і тих самих улюблених метафор, епітетів, поетичних прийомів тощо. Першочергову роль   Вороний відводив музиці вірша, підпорядковував їй художні та виражальні засоби.

В українському віршуванні поет виявився багато в чому піонером, збагативши його кращими зразками символічної поезії. Вороний і сам зазначав, що деякі види віршування, поетичні прийоми, віршові форми до нього в українській літературі ще ніхто не вживав чи вживав рідко. Наприклад, він вільно володів сонетом, рондо, тріолетом, які належали до маловживаних віршованих форм не лише в українській ліриці.

Характерною прикметою його творчості став інтелектуалізм.

Письменник одним із перших в українській літературі почав вводити в поезію урбаністичні мотиви (цикл «Співи старого міста»).

Він добре знав європейську літературу, прагнув органічного поєднання кращих традицій європейської лірики з новаторськими пошуками. Висока культура вірша, намагання сягнути художніх поетичних вершин, збагатити українську лірику новими мотивами й образами ставлять Вороного в перший ряд митців-новаторів новітнього часу поруч з Лесею Українкою,        О. Олесем, М. Рильським, П. Тичиною, Є. Плужником,        Є.Маланюком.

Ø    «Ґронування»
Скласти ґроно «Поезія М. Вороного» (Модерніст — новатор — символізм — неоромантизм — тонкий лірик — співець краси — закоханий поет)
VI Підбиття підсумків уроку

Ø    Робота з епіграфом уроку

Бесіда

- Як ви розумієте слова М. Вороного?
- Що для символістів у творі найважливіше: зміст, форма чи настрій?
- Які основні риси символістської поезії?

Слово вчителя
Недарма Вороного називають співцем краси. Краса була і джерелом його творчості, і найголовнішим образом. Поет її бачив усюди: у чарах природи рідного краю, у високому земному призначенні людини, у її благородних почуттях. «Високих дум святі скрижалі, всі наші радощі і жалі, всі ті боління, і надії, і чарівливі гарні мрії» — ці мотиви визначають суть, сенс лірики Вороного, девізом котрого завжди було «йти за віком і бути цілим чоловіком». На думку М. Вороного, саме поезія символізму найкраще може передати прагнення людини, її бажання краси, пошуки кохання, роздуми над сенсом життя.

Ø    Рефлексія

Вправа «Робимо висновки".

-          Цей урок відбувся в атмосфері…

-                     Найбільш значимим для мене сьогодні на уроці було…

-                     Мене здивувало…

-                     Я зрозуміла (зрозумів), що…

VІІ. Домашнє завдання.

Опрацювати сторінки підручника, відповідати на запитання.

Розглянути ілюстрацію у підручнику Н. Антоненко до вірша «Інфанта», усно описати зображену даму. Поміркувати, чи вдалося художниці відтворити дух епохи, образ інфанти, настрій ліричної героїніМ. Вороного.

# data[].attributes.attachment_link.title
М. Вороний. «Інфанта».

# data[].attributes.headline
20 травня    Переказування найцікавіших епізодів повісті. Доброта, вигадливість, рішучість Сашка, його здатність на самостійні вчинки, особливо у відстоюванні своєї позиції

# data[].attributes.subject
20 травня    Переказування найцікавіших епізодів повісті. Доброта, вигадливість, рішучість Сашка, його здатність на самостійні вчинки, особливо у відстоюванні своєї позиції

# data[].attributes.body
Вікторина «Відгадай, хто це?»

-         Він співав тихим, старим голосом, і така дорога лежала за ним, що аж за Одесою і Єгиптом виднілася кожна бадилина…( Сіроманець)

-         Потроху він торопів, прийшов до тями і сів навпочіпки біля Сіроманця.( Сашко)

-         Сіроманець, ох, якби ви знали, як він сидить мені в печінках, спати не можу…( Чепіжний)

-         Тату, Тату! А вовк живий?( Андрійко Лях)

-         Іди – іди , Сіроманчику, от молодець. Я з тобою, я тебе не покину і не віддам нікому.( Сашко)

А тепер давайте пригадаємо теорію літератури.

-         Що ми називаємо повістю?(Великий розповідний прозовий твір, у якому широко змальовано життя одного або кількох героїв протягом тривалого проміжку часу).

-         Чи можна твір М Рильського назвати повістю, доведіть.

-         Художні засоби:

-         Епітет – художнє означення ( палке слово, золоте жито).

-         Метафора – переносне значення слова, уподібнення одного предмета, явища іншому ( ріка спогадів, вогонь почуттів).

-         Порівняння - форма поетичної мови, основана на порівнянні двох предметів або явищ( очі, як небо голубі).

-         Персоніфікація – художній засіб, за допомогою якого предмет або явище зображують як живу істоту( сонечко сміється, вітер віє).

Методичний прийом « Мозковий штурм».

1.   Чи вважаєте ви вдалою назву твору « Сіроманець ?» Чому?

2.   Хто на вашу думку є головним героєм повісті?

3.    Яка тема та головна думка твору?

( Тема – про дружбу хлопчика й вовка, про гармонійні стосунки між людиною та природою; Головна думка, ідея: потрібно гуманно ставитися до беззахисних тварин, уславлення дружби, співчуття,беззастережної хоробрості та самовіддачі, засудження жорстокого поводження з тваринами та злопам’ятства.)

Які важливі питання порушено в повісті?

- Одвічна боротьба добра і зла;

-  Гармонія у стосунках дюдини і природи;

- Відстоювання своєї позиції;

- Відносини батьків і дітей;

- Критерії справжньої дружби.

Методичний прийом « Асоціативна сітка».

-         Діти, давайте назвемо позитивних і негативних героїв у творі.

-         Скласти асоціативні сітки, характеризуючи образи Сашка і Василя Чепіжного.

Сашко: сміливий, щирий, люблячий, добрий, співчутливий, вразливий, лагідний, рішучий.

Чепіжний: злий, мстивий, жорстокий, брехливий, егоїстичний, бездушний.

Отже, «Сіроманець» - повість про дружбу хлопчика та вовка. На прикладі хлопчика Сашка Микола Вінграновський навчає нас вірності та відданості друзям. Книга вчить любити свій рідний край, природу, захищати тварин, цінувати вірних друзів та завжди приходити на допомогу тим, хто її потребує.

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вінграновський. "Сіроманець". Характеристика Сашка. Робота за змістом повісті.

# data[].attributes.headline
19 травня  Контрольний диктант

# data[].attributes.subject
19 травня  Контрольний диктант

# data[].attributes.body
Роботу надіслати до 11.00 години

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Кобець

# data[].attributes.attachment_link.title
Диктант 10 клас. Дистанційне навчання

# data[].attributes.headline
18 травня                       Микола Вороний. Коротко про життя і творчість, багатогранну діяльність митця. Микола Вороний - ідеолог модернізації української літератури. Естетична програма митця, націленість на модерністські течії в новій літературі. Його творчість - перша декларація ідей і форм символізму.                                 Теорія літератури: символізм                                       Єдність краси  природи і мистецтва, образотворчі засоби в поезії "Блакитна Панна"

# data[].attributes.subject
18 травня                       Микола Вороний. Коротко про життя і творчість, багатогранну діяльність митця. Микола Вороний - ідеолог модернізації української літератури. Естетична програма митця, націленість на модерністські течії в новій літературі. Його творчість - перша декларація ідей і форм символізму.                                 Теорія літератури: символізм                                       Єдність краси  природи і мистецтва, образотворчі засоби в поезії "Блакитна Панна"

# data[].attributes.body
Літературний рід: лірика.

Жанр: вірш.

Напрям: модернізм.

Течія: символізм.

Система віршування: силабо-тонічна.

Віршовий розмір: нерівностопний хорей.

Римування: паралельне й перехресне (ааббвгвг).

Строфа: восьмивірш (октава).

Провідний мотив, мотиви: возвеличення краси природи, єдність її з мистецтвом.

Тема: гармонія природи й мистецтва.

Ідея: звеличення краси й природи; возвеличення природи, життя як джерела творчої енергії.

Композиція (зміст): (І октава) має крилами усміхнена примарами хмар Весна — (II октава) Весна — Блакитна Панна з'являється, їй хвала — (III октава) опис краси Панни — (IV октава) у душі ліричного героя радість: "в'ються хмелем арабески, миготять камеї, фрески, гомонять-бринять пісні і сплітаються в гротески голосні".

Художньо-стильові особливості: "Блакитна Панна" рясніє асонансами й алітераціями, як і сама Весна, що приходить до нас зі співом птахів і струмків. Поряд зі звичними, традиційними у фольклорі та в літературі засобами виразності (весна запашна, чарівна, у прозорих шатах, у серпанках) автор використовує біблійну урочисту лексику (Осанна!), метафори (в душі моїй / В сяйві мрій / В'ються хмелем арабески), мистецькі терміни (арабески, фрески, гротески). І це надає творові неповторного інтелектуально-мистецького естетичного забарвлення. Щоб створити об'ємну, різногранну картину, М. Вороний поєднує у вірші кілька видів образів: зорові, слухові, запахові. Зорові образи: прозорі шати; лине в серпанках і блаватах; попелясті, пелехаті хмари; майорить крізь блакить; в'ються хмелем арабески. Слухові образи: земля виспівує; сміючись на пелюстках; гомонять-бринять пісні. Запахові образи: весна запашна.Специфічним є розміщення рядків у строфах "Блакитної Панни": вони ніби сходинки, якими збігає навесні талий сніг під грою сонячного проміння. Таке розміщення рядків поезії будить особливий темпоритм. Для символістів форма вірша, художні засоби набували дуже великого значення: важливо не стільки що сказати, а як сказати.

Дивіться також

Блакитна Панна (повний текст)
▲ читається менше, ніж за хвилину

Біографія Миколи Вороного

Художні засоби виразності: епітет, символ, персоніфікація, метафора, порівняння, інверсія, повтор.

Образи та символічні образи: людей: ліричний герой — митець; природи: Блакитна Панна-Весна; хмари, гори, гай, луги, поля, земля, пелюстки, роса, квітки; предметів і явищ: крила, шати, серпанки, блавати, усміх, блакить, "Осанна!", мрія сну, врода, чистота, душі, сяйво мрій, арабески, камеї, фрески, пісні, гротески.

Символічні образи: Блакитна Панна (символ життя, весни, божественної присутності, краси й гармонії); блакить (символ джерела духу); "Осанна!" (символ вітання бога) та ін.

Примітки та корисна інформація: Микола Вороний витворює гімн весняній природі, молодості, натхненню. Новаторство письменника стосовно цього твору виявилося в розширенні музичних можливостей українського вірша. "Я писав не так од образу, як од звуку", — зазначав він. Джерелом його поезії є мелос, мелодія. Звук для символістів — понад усе. Образ Блакитної Панни не подібний до традиційного образу української дівчини; у вірші специфічна лексика, не характерний для української літератури початку XX століття оптимізм. М. Вороний став новатором у розширенні музичних можливостей українського вірша. "Блакитна Панна" рясніє асонансами й алітераціями, як і сама Весна, що приходить зі співом птахів, дзюркотінням струмків. Джерелом поезії, її ритму, звучання є мелодія. Цікаве й розміщення рядків у строфах "Блакитної Панни": вони ніби сходинки, по яких скрапує навесні талий сніг під грою сонячного проміння. Отже, форма у творі поета-символіста — надважливий засіб витворення потужного ліричного струменя.

Поезія перегукується з віршем П. Тичини "Арфами, арфами...".

Домашнє завдання: законспектувати вібомості про Миколу Вороного, записати визначення символізму, підготувати аналіз поезії "Блакитна Панна", вірш вивчити напам"ять.

# data[].attributes.attachment_link.title
Єдність краси природи і мистецтва в поезії М.Вороного "Блакитна панна"

# data[].attributes.headline
18 травня   Контрольна робота з теми: "Складні речення. Пряма мова. Діалог" (тестування)

# data[].attributes.subject
18 травня   Контрольна робота з теми: "Складні речення. Пряма мова. Діалог" (тестування)

# data[].attributes.body
Виконану контрольну роботу надіслати до 12.00 год.

# data[].attributes.headline
17 травня      Микола Вінграновський. Основні відомості про письменника. "Сіроманець". Захоплива і драматична історія про хлопчика й вовка як приклад гармонії людини й природи. Гуманізм повісті

# data[].attributes.subject
17 травня      Микола Вінграновський. Основні відомості про письменника. "Сіроманець". Захоплива і драматична історія про хлопчика й вовка як приклад гармонії людини й природи. Гуманізм повісті

# data[].attributes.body
Мета:

- ознайомити учнів із життям і творчістю М.Вінграновського, ознайомити учнів зі змістом повісті, з'ясувати її тематичну спрямованість, композицію;

- розвивати вміння грамотно відповідати на запитання, робити висновки, коментувати епізоди твору, оцінювати поведінку його героїв;

- виховувати духовні цінності особистості, почуття патріотизму, любові до батьків, природи.

Тип уроку: комбінований.

Обладнання: портрет М. Вінграновського, книжкова виставка його творів.

Так треба жити, щоб нікому зла не чинити.

Народна мудрість

ПЕРЕБІГ УРОКУ

І. ОРГАНІЗАЦІЙНИЙ МОМЕНТ

ІІ. МОТИВАЦІЯ НАВЧАЛЬНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

1. Слово вчителя

Сьогодні ми відкриємо для себе ще одне ім'я з української літератури, що, безперечно, є її здобутком і окрасою. Творчість Миколи Вінграновського нікого не залишає байдужим, бо пробуджує теплі та світлі почуття до всього земного.

2. Робота з епіграфом

Чи всі ви живете за правилом «Так треба жити, щоб нікому зла не чинити». (Відповіді учнів.)

ІІІ. ПОВІДОМЛЕННЯ ТЕМИ Й МЕТИ УРОКУ

(Учні записують у зошити тему уроку, епіграф)

IV. ОПРАЦЮВАННЯ НАВЧАЛЬНОГО МАТЕРІАЛУ

1. Слово вчителя

Микола Степанович Вінграновський — сучасний письменник, кіноактор, кінорежисер, сценарист — народився в місті Первомайську на Миколаївщині.

Ще в дитинстві відзначався допитливістю та дотепністю. Також Микола мав надзвичайний хист відчувати неповторну красу природи, людську доброту, помічати те, що інші не завжди помічають.

У школі вчився добре. Після закінчення школи вступив до Київського театрального інституту. Так 1956 року Микола став студентом. Назавжди запам'яталася юнакові зустріч з Олександром Довженком. Великий митець забрав Вінграновського на навчання до Всесоюзного державного інституту кінематографії в Москву.

Після закінчення вузу М. Вінграновський розпочав свою роботу на Київській кіностудії ім. Олександра Довженка як актор, режисер і сценарист.

У кіноповісті «Повість полум'яних літ». (режисер О. Довженко) Вінграновський блискуче виконав роль головного героя — Івана Орлюка.

Писати вірші почав у студентські роки. З 60-х років виходять його поетичні твори для дорослих. Багато пише для дітей: зб. «Андрійко-говорійко». «Мак». «Ластівка біля вікна». «На добраніч». повісті «Первінка». «Сіроманець». та ін. Микола Степанович — лауреат Міжнародної премії фундації Антоновичів та Державної премії ім. Т.Шевченка.

26 травня 2004 р. на 68 році життя перестало битися серце Миколи Степановича Вінграновського, заслуженого діяча мистецтв України, одного зі славної когорти поетів-шістдесятників.

Сьогодні до нас у гості завітала казка М. Вінграновського «Сіроманець». Митець продовжує традиції народної казки, одухотворяючи звірів, і здається, що вони справді вміють думати, почувати, говорити.

Ця казка на білих лапах

Іде уночі по дорозі,

І місяць тече по хатах,

І в казки на віях сльози.

Іде вона, наша казка,

Аж дивиться — наша хата!

Хлопчик не міг іще спати,

Заходь в нашу хату, будь ласка!

М. Вінграновський

За жанром цей твір не просто повість, а повість-казка. Саме з великої любові до природи народився такий гуманний заклик письменника М. Вінграновського, який звучить у повісті «Сіроманець». Пригадайте кінець фрази — важливе, ключове слово «Треба оберігати не тільки воду, повітря і ліс, але й… ?». (звірів)

То, виходить, природа та звірі в небезпеці? Виявляється, їх треба оберігати? І від кого ж? (Від злих, невдячних людей.)

2. Словникова робота

- Гармонія — поєднання, злагодженість;

- гуманізм — людяність у діях і ставленні до інших, із почуттям любові та поваги; льоля — дитяча сорочка;

- підзор'я — поетичний образ життя на рідній землі, під зорями;

- стратегія — наука ведення війни;

- тактика — наука про підготовку та ведення бою;

- інтернітина — просмолений м'який будівельний матеріал для зовнішніх покрівель;

- охляп — (їхати охляп) їхати на коні без сідла;

- фланелевий — виготовлений із фланелі, м'якої натуральної тканини;

- полігон — ділянка місцевості, спеціально обладнана для проведення навчальної стрільби;

- диверсія — пошкодження військових об'єктів ворожими агентами або народними месниками;

- бушлат — верхній одяг у моряків.

3. Робота з текстом

(Учні зачитують описи природи та вовка з повісті «Сіроманець».)

- «Ліс тепло дрімав у сніговій халабуді. Дрібненькі хрестики від синичих лапок, замерзла блідо-блакитна головка лісового дзвоника, щиглики на кінському щавелю перезимували цю зиму».

- «Сонний ліс тихо спав у таких, як і сам, сонних снігах».

- «Вечоріло. Сіре повітря між вечором і ніччю текло собі яром… Гойднувся листок на березі, наче подумав, падати йому сьогодні чи почекати краще до завтра».

- «Нагрітий за літо яр дихав Сашкові в обличчя перецвілими будяками. Тихо пливло павутиння, і тоненька хмарина лежала над яром, наче капустяний листок».

- «У яру нічого не росло — боялося весняних вод».

- «Дихнула весна з лиману. Теплий погляд весни зупинився найперше в снігах — і осіли сніги. Навпроти сонця удень засокотіли з-під них золоті струмки».

- «Перед ним стояв Сіроманець! Високий, широкогрудий, з малими вушками на великій голові, з великими димчастими незрячими очима».

4. Бесіда

✵ Як називають описи природи в художньому творі? (Пейзажі)

✵ Чи є природа дійовою особою в повісті «Сіроманець». Доведіть свою думку. (Так, бо вона оживлена, допомагає краще розкрити характери дійових осіб, вона застерігає, оберігає й навчає.)

✵ За допомогою яких художніх засобів авторові вдалося передати сутність природи як живої істоти? (За допомогою метафор, персоніфікації — листок подумав, весна дихнула, сонний ліс тихо спав, повітря текло, ліс дрімав… )

✵ Яким зображений Сіроманець у творі? (Вовк — жива істота, дитя природи; йому, як і людині, теж притаманні почуття.)

5. Рольова гра «Я — Сіроманець».

Я — вовк, люди звуть мене Сіроманцем. Я живу один у лісі, мені дуже самотньо. Я вже старий, але сильний. Колись я був вожаком зграї, та вовків, навіть вовченят убили люди. Від старості й горя я осліп. Мої незрячі очі не бачать, але мене рятує нюх, бо я вовк, звір. Я тримався далі від людей, бо вони злі. Якось я зустрівся із хлопчиком і зрозумів, що серед людей є добрі, милосердні. Цей хлопчик не раз рятував мене, допомагав, говорив зі мною, як із рівним. Він став мені справжнім другом. Коли доля нас розлучила, я за ним так сумував, що пішов шукати і знайшов. Я плакав від радощів, а хлопчик повів мене далеко, щоб повернути мені зір. Я йшов з ним полями, дорогами, і ми оберігали один одного. Так, люди знищили мою зграю, полюють за мною, але я прощаю, не хочу помсти, а мрію про дружбу з людьми. Адже нам, звірам, так важко живеться в цьому світі. Нам і податися нікуди. Люди нас переслідують, знищують. Що нам робити? Чому так мало людей, схожих на цього хлопчика — мого друга?

6. Виразне читання в ролях початку твору

(Від слів «Вночі прийшла осінь». до слів «Зграя мовчечки влягалася».

7. Бесіда

✵ Якби не було в цьому уривку слова «вовк». то йшлося б неначе про кого? (Про людину)

✵ Що говорили про вовка в селі люди? (Що він з'їв багато овець, кіз.)

✵ Чи було це насправді так? (Ні)

✵ Хто з селян ненавидів Сіроманця? (Василь Чепіжний)

✵ Чому В. Чепіжний — злочинець? (Бо він ночами краде.)

✵ Що хоче зробити Чепіжний з вовком? (Зловити і вбити.)

✵ Де Сашко робить вовкові пристанище? (У яру)

✵ Чи довіряє вовк Сашкові? (Так, повністю)

✵ Як Сіроманець потрапив у сім'ю льотчика Петра Ляха? (П. Лях підібрав голодного і знесиленого вовка на зимовій дорозі та привіз його додому.)

✵ Чи згадував Сіроманець Сашка, коли жив у льотчиків? (Так, сумував.)

✵ Куди якось подівся вовк з полігону? (Пішов шукати Сашка.)

✵ Чи зустрілися знову Сашко і Сіроманець? (Так)

✵ Що хоче зробити Сашко для вовка? (Вилікувати його очі, сліпоту.)

9. Складання асоціативного грона до образу сіроманця

вожак зграї |
| старий
уміє говорити |
| сліпий
уміє плакати |
| досвідчений
уміє дружити |
| розумний
любить дітей | Сіроманець | сильний
уміє співати | вовк | самотній
уміє прощати | звір | красивий
добре розбирається |
| вірний
в людях |

здатний на подвиг |
| добрий |
| великий

8. Хвилинка відпочинку

Устаньте і привітайте сонечко на небі, потягніться до нього руками (руки вгору, потягніться).

Уявіть, що ви — деревця під вітерцем, і покажіть, як колихаються вгорі гілочки-руки дерев (помахайте руками, як гілочками).

Опустіть руки донизу і покажіть, як ви хлюпаєте долоньками в річковій водиці.

А тепер покажіть, як треба обережно, навшпиньки ходити по травичці, щоб комашку не роздавити (походіть на місці навшпиньки).

Візьміться попарно за руки, подивіться одне на одного, скажімо всі дружно: «Ми — діти Природи: ти і я».

10. Робота над змістом. Переказ епізоду

«Сіроманець на полігоні».

Зразок переказу

Сліпий вовк утікав подалі від людей і опинився в такому місці, де пахло чим завгодно, тільки не людьми. Там земля часто здригалася, бо це був полігон — місце для бойових навчань. Там було страшно, вовк оглух від вибухів, узимку охляв без їжі, але до людей самотній сліпий вовк не йшов. Він зовсім ослаб від голоду, його просто котив по дорозі вітер, а врятував Сіроманця льотчик Петро Лях і привіз вовка додому.

11. Виразне читання уривка

(Від слів «Вовк волочив Андрійка за комір». до слів «На його спині лежав Андрійко».

VI. ПІДСУМОК УРОКУ

1. Рефлексія

(Фрази записані на дошці, учні по черзі продовжують одну фразу за бажанням.)

- Мене змусило замислитися…

- Мені соромно…

- Я обіцяю…

2. Слово вчителя

Сказав мудрець:

«Живи: добро звершай!

Та нагород за це не вимагай!».

Хай оживає істина стара:

Людина починається з добра.

V ІІ. ДОМАШНЄ ЗАВДАННЯ

Підготувати характеристику образу Сашка.

За вибором учня:

- намалювати Сашка з Сіроманцем.

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вінграновський. Основні відомості про письменника. «Сіроманець».video1563817019

# data[].attributes.attachment_link.title
ВІТАЮ З ДНЕМ ВИШИВАНКИ! пісня "Бабусина Вишиванка"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Гродзіцька

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська вишиванка. Цікаві факти. Символіка

# data[].attributes.headline
16 травня     Ступені порівняння означальних  прислівників. Правопис прислівників і прислівникових сполучень

# data[].attributes.subject
16 травня     Ступені порівняння означальних  прислівників. Правопис прислівників і прислівникових сполучень

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, опрацювати правила на сторінці 200, виконати вправи 573, 574, 575.

Домашнє завдання: вивчити параграф 80, виконати вправу 576.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Моя аудіобібліотека

# data[].attributes.attachment_link.title
Ступені порівняння прислівників. Вищий і найвищий ступені

# data[].attributes.headline
16 травня     Написання сполучників рвзом та окремо. Розрізнення сполучників й однозвучних слів

# data[].attributes.subject
16 травня     Написання сполучників рвзом та окремо. Розрізнення сполучників й однозвучних слів

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, опрацювати правила на сторінках 175-176, виконати вправи 496,497, 498.

Домашнє завдання: вивчити правила параграфу 47, виконати вправу 503.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Філологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.title
Написання сполучників.

# data[].attributes.headline
16 травня   Питальні й відносні займенники. Вживання займенників для зв"язку речень у тексті

# data[].attributes.subject
16 травня   Питальні й відносні займенники. Вживання займенників для зв"язку речень у тексті

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, опрацювати параграф 61, виконати вправи  519, 522, 523.

Домашнє завдання:  вивчити параграф 61, виконати вправу 524.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Загорулько

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас. Питальні й відносні займенники

# data[].attributes.headline
16 травня        Діалог. Тире при діалозі. Тренувальні вправи                     

# data[].attributes.subject
16 травня        Діалог. Тире при діалозі. Тренувальні вправи                     

# data[].attributes.body
Переглянути презентацію, повторити параграф 64, виконати вправи 496, 499.

Домашнє завдання: опрацювати параграф 64, виконати вправу 500.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Запрошую на урок

# data[].attributes.attachment_link.title
Діалог. Розділові знаки при діалозі. Урок української мови для 5-го класу.

# data[].attributes.attachment_link.title
Привітання до Дня Матері від учнів Руськокомарівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Баранинської сільської ради.

# data[].attributes.headline
13 травня     Природа і людина у творі.  Неоромантичне ствердження духовної сутності людини, її творчих можливостей. Конфлікт між буденним життям і високими пориваннями душі особистості, дійсністю і мрією. Почуття кохання Мавки й Лукаша як розквіт творчих сил людини. Художні особливості драми-феєрії

# data[].attributes.subject
13 травня     Природа і людина у творі.  Неоромантичне ствердження духовної сутності людини, її творчих можливостей. Конфлікт між буденним життям і високими пориваннями душі особистості, дійсністю і мрією. Почуття кохання Мавки й Лукаша як розквіт творчих сил людини. Художні особливості драми-феєрії

# data[].attributes.body
Твір Лесі Українки «Лісова пісня». присвячено проблемі хибного протистояння людини і природи, протиборству високих поривів людської душі з болотом буденного існування.

Лукаш і Мавка — образи, які втілюють уявлення Лесі Українки про людину з її непослідовними поривами до духовно красивого життя. Обидва персонажі мають риси вимріяної поетесою гармонійної людини — пристрасної, щирої, здатної відверто виявляти свої почуття і жити в злагоді з природою.
Лише природа, на думку Лесі Українки, може навчити людей, як жити вільним, красивим, духовно багатим життям. Донька лісу Мавка і селянський син Лукаш знаходять щастя у сильному і справжньому коханні. Та Лукашеве щастя недовге: він був щасливий, поки жив тим, про що його душа співала «виразно-щиро голосом сопілки». Коли ж пішов проти природи, то зрештою втратив радість, любов, навіть людську подобу.

Лукаш помирає. Людина програє у безглуздому двобої з природою. Хто винен у цьому? Лукаш мав дар, на який не зважали інші люди, який не усвідомлював навіть сам, і тільки дитя природи Мавка змогла той дар оцінити:

Я тебе за те люблю найбільше,

Чого ти сам в собі не розумієш…

Цей дар — музика, мистецтво, творчість, з яких виросло їхнє кохання. Але хлопець занедбав свій талант, свою душу задля дріб’язкових інтересів. Зрада Лукаша — це передусім зрада самого себе. Саме тому Леся Українка застерігає: відчуження людини від природи руйнує її душу.

Щоб краще простежити зв’язок людини з природою, поринемо в атмосферу місцевості лісу, де відбуваються події.

Композиція твору відповідає часовому простору дії драми, що відбувається упродовж року (весна, літо, осінь, зима). Спробуємо прослідкувати, як зі зміною стану природи змінюються наші герої.

У пролозі окреслюється місце драми: густий предковічний ліс на Волині. Посеред лісу простора галявина з плакучою березою і з великим крислатим дубом. Тиховодне лісове озеро оточене густим очеретом та рогозом, вкрите ряскою, лататтям.

Події у творі розпочинаються навесні. З чим у вас асоціюється весна? (Пробудження, розквіт, початок нового, кохання, радість, сонце, зелень тощо.)

Рання весна, природа ще спить, але у всьому відчувається чекання якогось поштовху, щоб відбулося чудесне пробудження. І ось звучить голос Лукашевої сопілки — «ніжний, кучерявий, і як він розвивається, так розвивається все в лісі». Прокидається лісова красуня Мавка, і їй здається, що «весна ще так ніколи не співала, як тепер».

Природа у третій дії зовсім не така, як у двох попередніх — вона непривітна, ворожа до людини. «Хмарна, вітряна осіння ніч. Останній жовтий відблиск місяця гасне в хаосі голого верховіття. Стогнуть пугачі, регочуть сови. Раптом все покривається протяглим сумним вовчим виттям, що розлягається все дужче, дужче і враз обривається. Настає тиша.

Починається хворе світання пізньої осені. Безлистий ліс ледве мріє проти попелястого неба чорною щетиною, а долі по узліссі снується розтріпаний морок».

Лукаш не зміг «своїм життям до себе дорівнятись». тобто не зрозумів, у чому його поклик, щастя, що наймиліше і найдорожче у житті, і перетворився на вовкулаку. Мавка потрапляє до «Того, що в скалі сидить». Проте, пройшовши муки забуття, втративши свій чарівний образ, повертає Лукашеві людську подобу.

ДОМАШНЄ ЗАВДАННЯ

Написати есе «Життя і мрія в згоді не бувають і вічно борються».

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Українська література. Природа і людина в драмі-феєрії Лесі Українки Лісова пісня(Тиж.4:ВТ)

# data[].attributes.headline
13 травня     Морально-етична проблематика твору: добро і зло, справжня дружба і любов, чесність і підступність   

# data[].attributes.subject
13 травня     Морально-етична проблематика твору: добро і зло, справжня дружба і любов, чесність і підступність   

# data[].attributes.body
Проблематика твору

- Які ж проблеми порушує автор у повісті?

(Проблеми добра і зла, дружби, боротьби із зажерливістю та брехливістю)

"Неймовірні пригоди Івана  Сили" - казка про життя реальної людини. Автор "Неймовірних пригод Івана Сили" Олександр Гаврош наполягає на тому, що цей твір - дитяча казка.

"Неймовірні пригоди Івана Сили",  пропри казкову форму, - твір про реальне життя, у якому поряд із благородством існує зажерливість і брехливість.      О.Гавриш відтворив історію незаслужено забутого українського силача, але все-таки це художній твір, а тому в ньому діють придумані автором герої.

Домашнє завдання

Намалювати афішу  до виступу Івана Сили в цирку (на вибір).

Написати фанфік «Я – герой повісті «Іван Сила»» або «Мій найкращий друг Іван Сила».

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надія Базильська

# data[].attributes.attachment_link.title
Аналіз повісті О. Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили»

# data[].attributes.headline
13 травня       Розвиток мовлення. Написання листа авторові байок Леонідові Глібову

# data[].attributes.subject
13 травня       Розвиток мовлення. Написання листа авторові байок Леонідові Глібову

# data[].attributes.body
Лист – передача на письмі особистих вражень і думок.

Складові елементи листа:

1. звертання до адресата, вітання;

2. вступ, у якому засвідчити обізнаність із життям і творчістю письменника;

3. основна частина: висловлення власних вражень і думок про його твори;

4. закінчення, побажання й запитання до письменника.

5. підпис, місце написання.

Комунікативна мета художнього листа – емоційний вплив на адресата.

Критерії оцінки художнього листа:

1) наявність всіх структурних елементів тексту (звертання, розповідь, побажання, підпис);

2) переконливість і емоційність мовлення;

3) доречність, доказовість цитат;

4) особисті відкриття, новаторство;

5) доброзичливість та повага до співбесідника;

6) емоційність та оптимізм.

Домашнє завдання. Напишіть лист Леоніду Глібову ( 1 сторінка) , в якому висловіть свою подяку за його творчість, напишіть про те, які твори автора ви читали, чим вони вам сподобалися, який виховний вплив байок Глібова на вас.

# data[].attributes.headline
13 травня     Допитливий, чуйний, добрий хлопчик Олесь, його жага пізнати загадковий світ природи, уміння  фантазувати, уявляти. Гідна поведінка Олеся як позиція особистості

# data[].attributes.subject
13 травня     Допитливий, чуйний, добрий хлопчик Олесь, його жага пізнати загадковий світ природи, уміння  фантазувати, уявляти. Гідна поведінка Олеся як позиція особистості

# data[].attributes.body
Хлопчика Олеся характеризують такі людські риси:

добрий

людяний

гуманний

лагідний

співчутливий, небайдужий

уважний, спостережливий та пильний до природи, вміє бачити красу навколо себе

сором’язливий

розумний

допитливий (цікавиться усіма дрібничками, що трапляються йому на шляху до школи)

смирний

слухняний по відношенню до матері

з повагою та бережливістю ставиться до природи

дбайливий

старанний

відмінно навчається у школі (до випадку з малюванням дятела замість горщика)

рішучий, впертий (вміє відстоювати власну думку і протестує проти вчительки, яка не хоче його зрозуміти)

щирий

щедрий

незлопам’ятний (з легкістю забув образу на Федька Тойкала, який його вдарив за, нібито, зраду)

вдячний

здатний стати справжнім, вірним другом, але поки що не знайшов собі приятеля серед однолітків, адже вони, так само як і дорослі, вважають його диваком

Домашнє завдання: дочитати оповідання, підготувати характеристику образу Олеся.

# data[].attributes.attachment_link.title
Григір Тютюнник "Дивак".

# data[].attributes.headline
12 травня   Прислівник як частина мови. Розряди прислівників за значенням: обставинні й означальні. Морфологічні типи прислівників

# data[].attributes.subject
12 травня   Прислівник як частина мови. Розряди прислівників за значенням: обставинні й означальні. Морфологічні типи прислівників

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 79, виконати вправи 565, 566, 567 (письмово).

Домашнє завдання: вивчити параграф 79, виконати вправу 572.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Прислівник як частина мови. Уживання прислівників. Українська мова 11 клас

# data[].attributes.headline
11 травня     Мати Лукаша й Килина - антиподи головної героїні. Симбіоз високої духовності й буденного прагматизму в образі Лукаша

# data[].attributes.subject
11 травня     Мати Лукаша й Килина - антиподи головної героїні. Симбіоз високої духовності й буденного прагматизму в образі Лукаша

# data[].attributes.body
Словникова робота

Антипод — 1. тільки мн. Жителі двох діаметрально протилежних пунктів земної кулі. 2. Перен. Про людину, що своїми поглядами, рисами характеру або ж соціальним становищем цілком протилежна іншій людині.

Симбіоз (від гр. співжиття) — поширене в живій природі явище закономірного, не випадкового, співжиття живих істот, що належать до різних систематичних груп.

Прагматизм — здатність задовольнити свої потреби та інтереси. Прагматик — людина, яка все робить з точки зору доцільності, вигоди.

Мати Лукаша: сестра дядька Лева, вдова, бажає щастя синові; стара, спрацьована, корислива; прагне кращого життя синові; думка про власність як про єдине щастя; вороже ставлення до Мавки; прихильна до сильної, міцної Килини; природа — засіб споживання, задоволення своїх потреб; перебуває в дисгармонії з природою, нищить красу навколо себе; не розуміє прагнень сина.

Килина: сільська молодиця, вдова; енергійна, завзята; хоче влаштувати своє життя і життя своїх дітей; лицемірна, улеслива зі свекрухою, згодом зла і підступна; заклинає Мавку із заздрості та ревнощів; прагматична, корислива.
Нещирість і лицемірство обох жінок тонко відображає їх мова. При першій зустрічі улесливо люб’язні. «Рибонько». «любонько». «Килинко». — так звертається мати до майбутньої невістки. І до Мавки: «Нездаренько». «нехтолище». «ледащо». Килина теж підсолоджує свою мову словами: «тітусю». «дядинусю». Та в кінці твору їх люб’язність зникає, і ми бачимо зовсім іншу картину:

Мати. Ой синоньку! О, що ж я набілилась з отею відьмою!

Лукаш. І та вже відьма? — Ба, то вже судилось відьомською свекрухою вам бути. Та хто ж вам винен? Ви ж її хотіли!

Мати. Якби ж я знала, що вона така нехлюя, некукібниця!

Килина. Ой горе!

Хто б говорив! Уже таких відьом, таких нехлюй, як ти, світ не видав!

Ну вже ні і матінко, Лукашу в тебе залізо — й те перегризе!

Отже, матір Лукаша й Килину можна й справді вважати антиподами Мавки.

Лукаш — симбіоз високої духовності й буденного прагматизму

Найдраматичнішим образом твору є образ Лукаша. Його драматизм, у першу чергу, — у непорозумінні самого себе, у його роздвоєності. Він зрадив не лише Мавку, а й самого себе, зруйнував власне щастя. Саме тому в образі Лукаша найбільше конкретно розкрито симбіоз високої духовності і буденного прагматизму.
Лукаш має неабиякі здібності митця, хист талановитого музики, «співочу душу». Але, за словами Мавки, він «не може своїм життям до себе дорівнятись». В умовах тогочасної дійсності, де процвітає гонитва за наживою, байдужість до ближнього, грошові стосунки, сільський хлопець не спроможний вирватися з кола дрібновласницьких інтересів. Його засмоктують буденні, дріб’язкові справи.

Читаючи та аналізуючи «Лісову пісню». Лесі Українки, доходимо висновку, що першопричина людського горя, зла у самій душі людини: Лукаш тяжко страждає і зрештою гине, бо неспроможний зрівноважити в собі духовні й матеріальні цінності. Якщо головним для людини стає суто матеріальне, побутове, вона знищує себе.

ДОМАШНЄ ЗАВДАННЯ

Підготувати виразне читання в ролях (бажано напам’ять) окремих уривків поеми.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська для всіх

# data[].attributes.attachment_link.title
Лукаш. Характеристика персонажа. Леся Українка. Драма-феєрія "Лісова пісня"

# data[].attributes.headline
11 травня     Сполучники сурядності й підрядності. Використання сполучників у простому і складному реченнях. Синонімічні й антонімічні сполучники

# data[].attributes.subject
11 травня     Сполучники сурядності й підрядності. Використання сполучників у простому і складному реченнях. Синонімічні й антонімічні сполучники

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 46, виконати вправи 482, 486, 487 (письмово).

Домашнє завдання: вивчити параграф 46, виконати вправу 492.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сполучники сурядності та підрядності

# data[].attributes.headline
12 травня     Відмінювання особових і зворотного займенників. Приставний н  у формах особових займенників

# data[].attributes.subject
12 травня     Відмінювання особових і зворотного займенників. Приставний н  у формах особових займенників

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати матеріал параграфу 60, виконати вправи 508, 509, 511 (письмово), 513 (письмово).

Домашнє завдання: вивчити параграф 60, виконати вправу 516.

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас. Українська мова. Особові займенники, їхнє відмінювання.  (Тиж.4:ВТ)

# data[].attributes.headline
11 травня   Діалог. Тире при діалозі

# data[].attributes.subject
11 травня   Діалог. Тире при діалозі

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати матеріал параграфу 64, виконати вправи 496 (письмово), 497 (усно).

Домашнє завдання: вивчити параграф 64, виконати вправу 499.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Запрошую на урок

# data[].attributes.attachment_link.title
Діалог. Розділові знаки при діалозі. Урок української мови для 5-го класу.

# data[].attributes.headline
10  травня          Іван Сила     (Іван Фірцак) - утілення непереможного духу українського народу, його доброти й щирості

# data[].attributes.subject
10  травня          Іван Сила     (Іван Фірцак) - утілення непереможного духу українського народу, його доброти й щирості

# data[].attributes.body
О. Гаврош у своєму творі “Неймовірні пригоди Івана Сили” розповідає про українського силача та борця, що був визнаний найсильнішою людиною нашої планети.

Іван втілює в собі риси благородної людини, що спроможна заступитися за того, хто цього потребує. Так, перебуваючи на вокзалі, він допоміг злодію, який видався йому німим, врятувавши чоловіка від привселюдного побиття. Звичайно, злодій згодом виявився зовсім не німим, проте таким вчинком Іван показав свою добродушність. І дуже прикро, коли поряд із благродством співіснує неправда та зажерливість.

Іван Сила – був досить сильним ще з дитинства. Батько відправив парубка з дому, бо родина була багатодітна, а хлопець їв за чотирьох. Настільки талановитий від природи хлопець не зміг не звернути на себе увагу видатних тренерів, так Іван опинився серед чемпіонів. Проте його сила – це й заслуга щоденної праці та тренувань. Жодна людина не спромоглася б досягти висот, якби не кропітка робота над собою та власним тілом.

Щирий, завзятий і чесний хлопець не раз потрапляв у дивні та неприємні історії, проте кожного разу знаходив достойне розв’язання кожної зі своїх проблем.  Він завжди залишався доброю, чесною та щирою людиною.

В образі цього героя автор зобразив духовну велич простого народу, його моральну красу.
Домашнє завдання: підготувати характеристику образу Івана Сили.

Домашнє завдання: підготувати характеристику образу Івана Сили (письмово).

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Сила - утілення непереможного духу українського народу

# data[].attributes.headline
10 травня       Викриття  дурості й пихатості в байці "Жаба і Віл"

# data[].attributes.subject
10 травня       Викриття  дурості й пихатості в байці "Жаба і Віл"

# data[].attributes.body
Аналіз байки “Жаба і Віл”
Рік написання та першої публікації: 1908 рік.
Жанр – байка
Тема “Жаба і Віл”: зображення жаби, яка намагалася позмагатися з волом стосовно розміру, в результаті «з натуги луснула — та й одубіла».
Ідея “Жаба і віл”: засудження на прикладі жаби негативних людських вад, а саме: жадібності, заздрості, пихатості, хвалькуватості.
Основна думка: «…найлучче жити, Як милосердний бог дає».
Композиція “Жаба і віл”
Вступ: Жаба вилізла на берег подивитися і трохи погрітися і, побачивши Вола, вирішила з ним позмагатися.
Основна частина: змагання Жаби з Волом; намагання подруги-сестри Жаби довести їй марність цієї справи.
Закінчення: шкода, яку заподіяла Жаба собі — самознищення. Мораль: автор звертає увагу на застосовування тих реальних власних можливостей, які «милосердний бог дає».
“Жаба і віл” герої та їх характеристика
Жаба уособлює таку людську ваду як заздрість, тупість та примітивність, пихатість та самовпевненість. Жаба вилізла на берег, щоб погрітися на сонецку, а її здивував великий розмір  Вола. І вона вирішила надутися, щоб стати більшою. Через заздрість жаба захотіла бути великою, як віл, надулась та луснула.
її подруга-сестра,
Віл символізує покірність та працьовитість.
автор.
Художні засоби:
риторичні вигуки – «Який здоровий, моя ненько!». «От будуть жаби дивуваться».
пестливі слова – «сестриця». «голубонько моя».
Байка Л. Глібова розповідає про Жабу, яка, побачивши Вола, захотіла стати такою великою, як він. Заздрість примусила її надиматися, поки не луснула, хоч подруга й застерігала її про небезпеку. Це алегорична картина, яка висміює людей, що прагнуть досягти того, що виходить за межі їхніх можливостей. Причому йдеться не про щось необхідне, суспільно корисне, а про звичайні забаганки.

Автор у кінці байки “Жаба і Віл” наводить мораль: треба жити так, “як милосердний Бог дає”, тобто відповідно до своїх можливостей та здібностей.

Чого навчає байка Жаба й Віл? Байка вчить не заздрити, реально оцінювати свої сили, не бути самовпевненим, цікувати те, що маєш. Найкраще мораль байки «Жаба і Віл» передає прислів’я “Не надувайся, жабо, бо до вола ще далеко”.

Домашнє завдання: виразно читати байку, підготувати характеристику Жаби.

# data[].attributes.attachment_link.title
Глібов Жаба і Віл

# data[].attributes.headline
10 травня   Григір Тютюнник. Коротко про письменника. Ідея неповторності й багатства внутрішнього світу  людини. Паралельність  і  єдність двох світів - природи і людини, зображені в оповіданні. Точність і лаконізм оповіді

# data[].attributes.subject
10 травня   Григір Тютюнник. Коротко про письменника. Ідея неповторності й багатства внутрішнього світу  людини. Паралельність  і  єдність двох світів - природи і людини, зображені в оповіданні. Точність і лаконізм оповіді

# data[].attributes.body
Найясніше зірка давнього, талановитого роду Тютюнників спалахувала двічі — коли з'явилися в українській літературі два неповторні, обдаровані письменники Григорій і Григір Тютюнники. Власне, називали їх так, щоб розрізняти, не плутати. Були вони, безперечно, різними, хоч і мали спільне коріння. На кожного наклав відбиток саме його час.

Дійсність і мрія одночасно співіснували в душі письменника: перша змушувала думати, страждати, друга постійно вабила, кликала за собою...

Сьогодні ми з вами помандруємо до світу творчості Григора Тютюнника і з’ясувавши основні віхи життєвого і творчого шляху, ґрунтовно проаналізуємо його оповідання «Дивак» та образ головного героя – Олеся.

Народився на Полтавщині у 1931 році. Виховувався у дядьковій родині на Луганщині. У 1957 –1962 роках навчався на російському відділені філологічного факультету Харківського університету.

«У тридцять третьому році сімейство наше опухло з голоду, а дід, батько мого батька, Василь Феодулович Тютюнник, помер — ще й не сивий був і зуби мав до одного міцні (я й досі не знаю, де його могила), а я в цей час — тоді  мені було півтора року — перестав ходити (вже вміючи це робить), сміяться і балакать перестав...У тридцять сьомому році, коли батькові сповнилось рівно сорок (він з 1897 року), його заарештували, маючи на увазі політичний мотив, і пустили по сибірських етапах...

У 1957 році прийшов папірець, який сповіщав, що батько ні в чому не винен і реабілітований посмертно. По тому, як забрали батька, ми залишилися удвох: мати двадцятичотирьохрічною вдовою (вона молодша за батька на шістнадцять років) і я. Мені тоді йшов шостий рік.

Я любив і знав казки Пушкіна і безліч українських народних казок, з  яких я найбільше люблю й зараз «Котигорошко»,— прекрасна казка», - Гр. Тютюнник.

Незатишно йому жилося ще з юних літ. Завжди почував свою самотність.

«На початку війни тьотя народила мені сестрицю. А дядю забрали на фронт. Уже в сорок другому році почався голод. Я їв тоді картопляну зав'язь, жолуді, пробував конину — коли вона кипить, з неї багато піни...

Люди, дивлячись на змучену тьотю і на нас, голодненьких дітей, порадили мені чкурнути до матері на Полтавщину, щоб легше стало всьому сімейству,— голод як-не-як. Я так і зробив. Йшов пішки, маючи за плечима 11 років, три класи освіти І порожню торбинку, в котрій з початку подорожі було дев'ять сухарів, перепічка і банка меду — земляки дали на дорогу. Потім харчі вийшли. Почав старцювати. Перший раз просити було неймовірно важко, соромно, одбирало язик і в грудях терпло, тоді трохи привик.

Ішов рівно два тижні. Через Слов'янськ, Краматорськ, Павлоград (чи Конград), Полтаву, Диканьку, Опішню. А слідом за мною, коли трохи полагодилося із залізницею, приїхала і бідна моя тьотя з грудною сестричкою.

Зажили ми в селі. Потім хату спалила бомба, І ми опинилися в чужих людей — те, що було і в Донбасі: міняли квартиру за квартирою, бо ніхто довго не хотів держати постояльців з двома дітьми. Так і в селі було», - Гр. Тютюнник. Саме ці події автор поклав в основу твору «Климко».

Григір зумів сягнути в корінь найболючіших проблем сучасності, але змушений був творити в постійному протиборстві із застійними канонами. Було йому всього сорок дев'ять, коли пішов із життя.

Ще молодим він зробив для себе висновок: «Життя у творчій свідомості письменника начебто роздвоюється: одна площина—існуюче,   друга—бажане.   Це  єдине  джерело творчої енергії».

Зацікавившись кінематографом, Гр. Тютюнник працює у сценарній майстерні Київської кіностудії ім. О. Довженка, — створює літературний сценарій за романом Г. Тютюнника «Вир», рецензує твори колег-кінодраматургів та фільми. Переходить на редакторсько-видавничу роботу, а згодом повністю віддається літературній творчості.

Першу новелу написав російською мовою, а після смерті старшого брата почав писати виключно української мовою.

Творчий спадок Григора Тютюнника кількісно невеликий — укладається у двотомник, що з'явився 1984 р. Жанрово одноманітний — це новели, оповідання, кілька повістей.

Нешироке також і тематичне коло його творів. Найглибшим болем Григора Тютюнника було сучасне йому село. З нього він вийшов сам у небезпечні мандри по інших, чужих світах. Тому, безперечно, саме сільська тематика була дуже спокусливою для багатьох тогочасних прозаїків. Але в її освоєнні Г. Тютюнник іде власним шляхом.

Природа рідного краю, яку тонко відчував, любив Григір Тютюнник, майже завжди виступає як одна з дійових осіб його творів («Ласочка», «Степова сторожка», «Степова казка», «Громовик»).

Значний вплив на формування його літературних смаків, на ставлення до літературної праці справив його брат — письменник Григорій Тютюнник. Уже відтоді поступово формувались характерні прикмети творчої індивідуальності молодого письменника: постійне невдоволення собою, наполегливі пошуки точного слова — найпотрібнішого, найвиразнішого, — тривале обдумування кожного твору (і згодом, досить часто, — попередня, до викладу на папері, «апробація» їх в усних розповідях).

Майже більша половина написаного Григором Тютюнником – про дітей і для дітей, яких він любив по-особливому. Батьківської любові, якої він сам був позбавлений у дитинстві, вистачало і його синам – Михайликові й Василькові, і всім, для кого писав.

Своїх героїв Григір Тютюнник не ідеалізує, не наділяє якимись особливими рисами характеру. В основному це звичайні сільські люди — жінки, чоловіки, старенькі, діти. Серед них немає лише позитивних чи негативних. Людина постає, мов жива. До того ж говорить вона не правильною літературною, що можна спостерегти в багатьох інших авторів, а природною для неї мовою.

Діти з оповідань і повістей Тютюнника — голодні, бездомні, гнані нуждою — також змушені нести на собі тягар усенародного горя, не огрублюючись і не черствіючи душею, сприймають вразливо і болісно переживають будь-який прояв наруги над людиною, виявляють особливу чулість до тих, кому стає неймовірно важко, з усіх сил прагнуть їм допомогти.

Дитина – чисте, незіпсоване створіння. Саме образ дитини Тютюнник протиставляв злу. Цей образ у нього є критерієм моралі. Скрізь у письменника постає складний, дорослий світ, побачений зором дитини.

Найдорожчою темою, а отже й ідеалом, письменника були і залишаться доброта, самовідданість і милосердя людської душі в найрізноманітніших проявах...

Наприкінці 70-х років виходить негласна заборона на друк творів письменника у періодиці.

У лютому 1980 р. Г. Тютюннику присуджено республіканську літературну премію імені Лесі Українки (за книги «Климко», «Вогник далеко в степу»), що присуджується за найвидатніші твори для дітей та юнацтва.

1989р. його творчість була посмертно відзначена Державною премією ім. Т. Г. Шевченка.

Домашнє завдання: переглянути відеоурок, читати "Дивак".

# data[].attributes.attachment_link.title
Григір Тютюнник оповідання "Дивак" урок української літератури 5 клас

# data[].attributes.headline
09 травня     Дієприслівник. Дієприслівники доконаного і недоконаного виду. Дієприслівниковий зворот

# data[].attributes.subject
09 травня     Дієприслівник. Дієприслівники доконаного і недоконаного виду. Дієприслівниковий зворот

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграфи 78, 79, виконати вправи 554, 556.

Тренувальні вправи.
1. Утворіть від поданих дієслів дієприслівники. Запишіть за зразком і поясніть їх написання:

1. Ідуть — ідучи, летять — летячи.

Бачать, виробляють, ходять, знають, пізнають, копають, ховають, ловлять, сідають, мають.

2. Спитав — спитавши.

Зробив, покликав, написав, почув, зібрав, прийшов, ходив, запросив, відправив, похвалив.

2. Випишіть дієприслівники, визначте їх час і вид. Поясніть творення дієприслівників.

1. Бували місяці, коли я ані одної днини не пропускала, не вийшовши на якийсь шпиль гори, не відкривши якогось нового чарівного закутка між скелями, не сполохавши якогось хижака з-поміж густих смерек і не покупавши босих ніг в розпіненому потоці (О. Кобилянська). 2. Ніч, тиха, тепла, стояла над землею, поблискуючи зорями, мліючи у своїй розкоші (Панас Мирний). 3. Дивлячись на людей, усміхався мій батько, великий добрий чоловік     (О. Довженко). 4. Рим переміг Грецію мілітарно, але вона його підкорила культурою, продовживши себе в античному інваріанті і подарувавши йому історичне безсмертя (Л. Костенко). 5. Хома якусь хвилину сидів замислений, лише оглядаючи рівну дорогу (О. Гончар).

3. Утворіть від наведених дієслів дієприслівники недоконаного виду теперішнього часу.

З дієприслівником, утвореним від виділеного дієслова, складіть два речення так, щоб в одному з них дієприслівник був звичайною обставиною, а в іншому — входив до дієприслівникового звороту.

Німіти, стояти, сміятися, опрацьовувати, бачити.

4. Утворіть від наведених дієслів дієприслівники доконаного виду минулого часу. Використавши дієприслівник, утворений від виділеного дієслова, складіть два речення так, щоб в одному з них дієприслівниковий зворот був на початку речення, а в іншому — в середині.

Спитати, вийти, добігти, підняти, обговорити, засміятися.

Домашнє завдання: вивчити параграфи 78,79,виконати вправу 557.

# data[].attributes.attachment_link.title
ЗНО. Укр.мова. 12.6. Дієприслівник як особлива форма дієслова: значення, морф.ознаки, синтакс. роль

# data[].attributes.headline
09 травня     Сполучник як службова частина мови. Види сполучників за будовою, походженням

# data[].attributes.subject
09 травня     Сполучник як службова частина мови. Види сполучників за будовою, походженням

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 45, виконати вправи 470 (письмово), 471 (усно), 473, 474 (письмово).

Домашнє завдання: вивчити параграф 45, виконати вправу 480.

# data[].attributes.attachment_link.title
7 клас. Українська мова. Сполучник як службова частина мови.(Тиж.6:ЧТ)

# data[].attributes.headline
09 травня   Займенник: загальне значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Розряди займенників за значенням (ознайомлення)

# data[].attributes.subject
09 травня   Займенник: загальне значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Розряди займенників за значенням (ознайомлення)

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 59, виконати вправи 503 (усно), 504 (письмово).

Перейдемо до тренувальних вправ. Успіху!

Вправа 1: перепиши текст, постав займенники у потрібній формі, вкажи їх розряд за значенням, визнач синтаксичну роль.

Останнім часом гине (наш) рослинне і тваринне багатство. Невже (ми) байдуже до (це)? Невже (ми) сором не їсть, не пече (ніхто з ми) обурення?

Без сумніву, (ти) легше дихається серед зелені, ніж на похмурому пустирі. А чи кожен з (ми) посадив за життя деревце чи квіточку?

Вправа 2. Випиши займенники. Визнач, якими членами речення вони виступають у реченні. (Підказка: займенник може бути будь-яким членом речення).

Шануй і поважай матір і батька. Вони дали тобі життя. Ти будеш дорослою людиною, але для матері і батька до останнього їхнього подиху залишишся дитям. Своєю працею і піклуванням вони несуть радість у твою колиску. Не забувай, що батьки також мають право на радість. Шануй і поважай бабусю й дідуся... дорожи честю сім'ї, оберігай її, як святиню. Де б ти не був, ніколи не забувай про свою рідну домівку. Завжди пам'ятай про неї (В. Сухомлинський).

Домашнє завдання: вивчити параграф 59, виконати вправу 506.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Філологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.title
Займенник як самостійна часнина мови.

# data[].attributes.attachment_link.title
День матері в Україні

# data[].attributes.headline
09 травня     Пряма мова. Розділові знаки в реченнях із прямою мовою

# data[].attributes.subject
09 травня     Пряма мова. Розділові знаки в реченнях із прямою мовою

# data[].attributes.body
Переглянути відеоурок, опрацювати параграф 63, виконати вправи 487(усно), 488, 489 9письмово).

Домашнє завдання: вивчити правила параграфу 63, виконати вправу 490.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Cтиль Навчання

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова 5 клас ПРЯМА МОВА. РОЗДІЛОВІ ЗНАКИ ПРИ ПРЯМІЙ МОВІ / Відеоурок

# data[].attributes.headline
Тема : Загальнонаціональна хвилина мовчання

# data[].attributes.subject
Тема : Загальнонаціональна хвилина мовчання

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальнонаціональна хвилина мовчання

# data[].attributes.headline
06 травня    Розвиток мовлення. Художній етюд про природу (письмово)

# data[].attributes.subject
06 травня    Розвиток мовлення. Художній етюд про природу (письмово)

# data[].attributes.body
Теорія літератури.

Етюдом у малярствi, графiцi, скульптурi називають елементи й деталi майбутнього витвору. У лiтературi ж етюдом (або студiєю, образком) називають невеликий обсягом, переважно безсюжетний твiр настроєвого характеру. До написання етюдів зверталися такi вiдомi майстри художньої лiтератури, як М.Коцюбинський, І.Франко, В.Стефаник, О.Гончар.
Особливостiетюду: лаконiчна форма; опис безпосереднього враження; образнiсть мови (художнi засоби i прийоми).

Робота над етюдом Василя Сухомлинського «Все в лісі співає».

- Побувавши на лузі, де ми спостерігали за квітами, подумки перекинемося до весняного лісу. Уважно прослухайте текст, який написав В.Сухомлинський, і уявіть собі таку картину.

Навесні ми пішли до лісу. Зійшло сонце, дихнув легенький вітерець, і всі дерева в лісі заспівали. Кожне співало свою пісню.

Береза співала ніжну пісню. Слухаючи цю пісню, хотілося підійти до білокорої красуні й обняти її.

Дуб співав мужню пісню. Коли ми слухали пісню дуба, нам хотілося бути сильними, відважними.

Верба, що схилилась над ставком, співала задумливу пісню. Прислухаючись до пісні верби, ми подумали, що прийде осінь і листячко з дерев осиплеться.

Горобина співала тривожну пісню. Ця пісня навіяла Думку про темну ніч і бурхливу грозу, від якої гнеться тонка горобина, немов шукаючи захисту.

Ось які пісні почули ми в лісі.

-          Чи сподобалися вам пісні дерев?

-          Чия пісня сподобалася вам найбільше? Чому?

-          У якому стилі написано прослуханий твір? Доведіть свою думку.

-          Які художні засоби використовує автор?

-          Який за обсягом прослуханий твір?

Робота над етюдом. Метод  кубування- це методична стратегія, яка дає змогу зрозуміти явище (предмет розмови) різнобічно, у шести різних площинах.

§  Дайте визначення поняття весна (Весна – це пора року, яка приходить після зими).

§ З якими словами, поняттями, образами асоціюється у вас весна (краса, чарівність, цвітіння дерев, приліт птахів, яскраве сонечко, різнобарв’я, теплий вітерець, дзюрчання струмків, прощання із зимою).

§  Порівняйте весну (наче чарівниця у білому вбранні, що своєю чарівною паличкою відмикає золоті ворота для сонечка, краси, тепла).

§  З чого зіткана весна ( теплого дощику, цвітіння вишні, абрикоси, яблуні, з легкого туману, з перших квітів, весняних свят - 8 Березня, Масляна, Пасха)

§  Які  барви та кольори ви використали б для весни (білий, рожевий, молочно-білий, зелений, блідо-блакитний, лимонний)

§  Знайдіть аргументи «За» і «Проти». «За» – прощання із холодом, тепле сонечко, перші квіти, радісний, веселий настрій, пробуджує природу, можна не так тепло вдягатися.  «Проти» - прощавай сніг, сніжки, морозець, що щупле щічки, зимові свята, довгі зимові канікули.

Домашнє завдання.  Написати етюд про природу.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Почерніна

# data[].attributes.attachment_link.title
Художній етюд про природу

# data[].attributes.headline
06 травня   "Муха і Бджола". Зневага до надокучливих людей, що живуть за рахунок інших 

# data[].attributes.subject
06 травня   "Муха і Бджола". Зневага до надокучливих людей, що живуть за рахунок інших 

# data[].attributes.body
Кажуть, що нахабство — друге щастя. Про тих, хто користується таким девізом у житті, в алегоричній формі говорить Л. Глібов у байці “Муха й Бджола”. Бджола — трудяща людина, яка не може без праці, хоче жити чесно заробленим. Муха — це та людина, що живиться чужою працею, нахабно забирає придбане, зроблене іншими, ще й хизується при цьому. Таких людей-нероб зневажали раніше й зневажають тепер.

Жанр – байка

Рік написання – 1864 — 1872

Тема “Муха й Бджола”: зображення зустрічі Мухи й Бджоли, в якій кожна висловила свого життя та покритикувала іншу.

Ідея “Муха й Бджола”: уславлення працьовитості, творчого натхнення, вміння раціонально використовувати час (Бджола); засудження ледарства, безпечності; прагнення жити за рахунок інших, задовольняючи власні потреби.

Основна думка “Муха й Бджола”: пошану і повагу має той у суспільстві, хто працює заради інших, приносить користь, марно не витрачає часу; ледарі — непрохані гості.

Мораль байки “Муха й Бджола”: треба бути працьовитим. Автор засуджує нероб та ледарів.

Дія в байці Л. Глібова “Муха і Бджола” відбувається улітку.

Композиція “Муха й Бджола”
Байка побудована на протиставленні двох героїнь (Муха і Бджола), їх ставленні до праці, розваг, власного призначення в житті.

Експозиція: зустріч читача з Мухою, що живе безтурботно, мов панночка.
Зав’язка: розмова Мухи з Бджолою: сенс життя у розкоші, святкуваннях чи у повсякденній сумлінній праці?
Кульмінація: непорозуміння між Мухою і Бджолою.
Розв’язка: мораль байки.

Характеристика героїв байки «Муха й Бджола» Л. Глібова
Бджола -працьовита, відповідальна, економна (вміє раціонально використовувати час). Бджолі навіть ніколи перепочити: з ранку до вечора вона у праці, у «клопотах у полі». Праця — це її життєва необхідність, без неї вона не мислить свого існування. І тому Бджола зневажає ліниву Муху.  Бджола у Глібова — носій працелюбності, справедливості, носій позитивного начала. В образі Бджоли втілено людину, яка вбачає своє щастя в праці. Для неї сенс життя – приносити радість.
Муха – ледача, хвалькувата, безпечна, настирлива, безтурботна. Глібов наділяє її такими рисами, як хвалькуватість, зухвалість, чванливість, безсовісність. Муха є символом неробства.

Художні засоби
Епітети: «Муха-ледащиця», «погана доленька», «чорної години», «праця бідная»,
Метафори:  «вітрець тихесенько гойдає», «за тиждень би головоньку схилила».
Порівняння: «гойдає, мов панночку», «не те, що клопоти у полі і праця бідная твоя».

Домашнє завдання: навчитися виразно читати байку, знати аналізувати її, переглянути відеоурок.

# data[].attributes.attachment_link.title
Муха і Бджола

# data[].attributes.headline
06 травня    Олександр Гаврош. "Неймовірні пригоди Івана Сили". Повість про пригоди українського силача, який став чемпіоном Чехословаччини та Європи

# data[].attributes.subject
06 травня    Олександр Гаврош. "Неймовірні пригоди Івана Сили". Повість про пригоди українського силача, який став чемпіоном Чехословаччини та Європи

# data[].attributes.body
Паспорт твору

Тема: зображення непростого шляху становлення спортсмена, верховинського хлопця.

Ідея: схвалення наполегливості, щирої дружби, вміння залишатися самим собою за найнесприятливіших обставин; засудження людської підступності, зла і брехні.

Жанр: пригодницька повість.
Домашнє завдання: опрацювати, законспектувати  матеріал підручника (сторінка  254);  дочитати повість, визначити елементи сюжету, переказувати епізоди, що найбільше сподобалися.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ксенія Давидова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеоурок з української літератури "Олександр Гаврош. "Неймовірні пригоди Івана Сили", 7 клас

# data[].attributes.headline
06 травня   Символічність образів Мавки і дядька Лева - уособлення  духовності і краси

# data[].attributes.subject
06 травня   Символічність образів Мавки і дядька Лева - уособлення  духовності і краси

# data[].attributes.body
Характеристика образу Мавки

1. Місце Мавки в системі образів «Лісової пісні».

2. Риси характеру героїні.

3. Як розкривається характер Мавки в її вчинках, у стосунках з іншими персонажами (міфічні персонажі)? Які висловлювання дійових осіб доповнюють характеристику героїні?

4. Як характеризує Мавку її любов до Лукаша?

5. Портретні риси як засіб розкриття душевної краси героїні.

6. Роль пейзажу в розкритті психологічного стану Мавки.

7. Ставлення Лесі Українки до своєї героїні.

Характеристика дядька Лева

1. Місце дядька Лева в системі образів драми «Лісова пісня».

2. Безкорисливість — провідна риса характеру дядька Лева.

3. Художні засоби розкриття характеру персонажа.

4. Зображення дядька лева в його діях і вчинках.

5. Портрет дядька Лева.

6. Показ взаємин дядька Лева з іншими персонажами та їхнє судження про нього.

7. Мовна характеристика персонажа.

8. Дядько Лев — реалістичний образ мудрого й щирого селянина-трудівника.

Домашнє завдання: переглянути відеоурок, за поданими планами підготувати усну характеристику образів Мавки та дядька Лева.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Драма-феєрія «Лісова пісня» Лесі Українки. Композиція твору. Українська література 10 клас

# data[].attributes.headline
05 травня       Творення і правопис дієприкметників.  Відмінювання і вживання дієприкметників. Дієприкметниковий зворот. Перехід дієприкметників  у прикметники. Безособові форми на -но, -то

# data[].attributes.subject
05 травня       Творення і правопис дієприкметників.  Відмінювання і вживання дієприкметників. Дієприкметниковий зворот. Перехід дієприкметників  у прикметники. Безособові форми на -но, -то

# data[].attributes.body
Опрацювати параграф 77, виконати вправи 546, 548, 549, 550.

# data[].attributes.headline
05 травня     Контрольна робота з теми "Числівник" (тестування)

# data[].attributes.subject
05 травня     Контрольна робота з теми "Числівник" (тестування)

# data[].attributes.body
Контрольну виконати до 13.00 години, надіслати на вайбер.

# data[].attributes.headline
04 травня       Розвиток мовлення. Контрольний письмовий твір розповідного характеру про виконання автором улюбленої справи в художньому стилі

# data[].attributes.subject
04 травня       Розвиток мовлення. Контрольний письмовий твір розповідного характеру про виконання автором улюбленої справи в художньому стилі

# data[].attributes.body
Використовуючи пам"ятку  "Як працювати над твором про виконання роботи в художньому стилі" (сторінка 227), пишемо контрольний твір на одну з тем:
"Приготування обіду", "Як я прибираю кімнату", "Як я виготовляю писанку" (або іншої справи (на самостійний вибір)).
Роботу написати і надіслати на вайбер до 14.00 год.

# data[].attributes.headline
04 травня         Кома між частинами складного речення, з"єднаними безсполучниковим і сполучниковим  зв"язком

# data[].attributes.subject
04 травня         Кома між частинами складного речення, з"єднаними безсполучниковим і сполучниковим  зв"язком

# data[].attributes.body
Опрацьовуємо параграф 61, переглядаємо відеоурок, виконуємо вправи 479, 480, 482.
Домашнє завдання: вивчити параграф 61, виконати вправу 483.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. Кома між частинами складного речення (Тиж.5:СР)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Фільм Лiсова пiсня, за мотивом драми Лесі Українки

# data[].attributes.headline
04 травня       Драма-феєрія "Лісова пісня". Фольклорно-міфологічна основа сюжету.                                           Теорія літератури: драма-феєрія

# data[].attributes.subject
04 травня       Драма-феєрія "Лісова пісня". Фольклорно-міфологічна основа сюжету.                                           Теорія літератури: драма-феєрія

# data[].attributes.body
Літературний рід: лірика + епос (ліро-епос).

Жанр: драма-феєрія (твір, у якому реальне поєднується з фантастичним, діють казкові персонажі).

Напрям: модернізм.

Течія: неоромантизм.

Тема: життя людини в природі, де існує гармонія, і в соціумі, де наявна дисгармонія.

Ідея: утвердження краси вільнолюбного духу, кохання й мрії, людського життя, гармонійного й цілісного, як природа, єднання людини й природи, гімн сильній вільній людині; засудження людського матеріалізму й обмеженості.

Мотиви: "гармонія"; "вічне повторення"; "єдність душі й тіла"; "любов як вища сила", "роздвоєність особистості"; "природа й людина", "неодновимірність життя".

Композиція (сюжет): твір складається з прологу та трьох дій, у яких події співвіднесені з різними порами року та різними етапами стосунків Мавки й Лукаша (зародження — занепад — прозріння): (пролог) знайомство з персонажами драми на лоні волинської весняної прирди; (дія І) зустріч із людьми, які живуть неподалік від лісу, зародження кохання між лісовою істотою Мавкою та людським хлопцем Лукашем — (дія II) прихід Мавки в літній час до світу людей, її боротьба за своє кохання, за своє місце серед людей — одруження Лукаша з Килиною — (дія ІІГ) у почуття Лукаша й Мавки вривається осінь із холодними дощами, опалим листям і пронизливими вітрами — Лісовик карає Лукаша за зраду Мавці, перетворюючи того на вовкулаку, — злидні обсіли хату Килини — Мавка прощає коханому, силою любові виривається із царства Того, хто в скалі сидить, й повертає Лукашеві людську подобу, а сама ледь не гине від руки Килини — горить хата Лукаша — востаннє лісова красуня з'являється перед Лукашем у постаті Долі, просячи дати їй душу — останній монолог Мавки сповнений оптимізму: вона в серці має те, що не вмирає, а отже, з весною вона оживе зеленою вербицею, адже життя знищити не можна.Основний композиційний принцип драми — паралелізм, тобто зображення життя природи у зв'язку з життям людини. Наприклад, уже з прологу читач може з'ясувати різницю між світом природи й людини: у першому не існує уявлень про добро й зло, а в іншому — вони є. Мавка ж, потрапивши у світ людей і спізнавши кохання, відчуває цю людську роздвоєність, яку їй удається подолати силою кохання, "яке не вмирає".

Головні герої та їх образи: людей: Лукаш — образ юнака розкривається через образ Мавки; має багату душу, що промовляє до Мавки голосом сопілки; здатен щиро покохати, але потім затягується в "житейське болото"; не зміг "своїм життям до себе дорівнятись"; Мавка — лісова істота, юна дівчина, безкорислива, щира, ніжна, мрійлива, романтична, волелюбна, стійка у випробуваннях; дотримується високих моральних цінностей; пізнає складність і біль "роздвоєного" людського буття, але перемагає в боротьбі проти згубної людської моралі; мати Лукаша; Килина; дядько Лев; діти Килини; міфологічних істот: Мавка, Лісовик,Водяник, Русалка, Перелесник, "Той, що греблі рве", "Той, що в скалі сидить", Русалка Польова, Пропасниця, Потерчата, Куць, Злидні, Доля; природи: ліс, озеро, верба, дуб, поле, квіти, сніг; предметів і явищ: сопілка, серп, косовиця, хата; потойбіччя; вогонь.

Символічні образи: Мавка (символ гармонійного існування, відданої любові, твердості духу); Лукаш (символ дисгармонії людської натури, слабкості, пізнання істини); дядько Лев (символ гармонійного співжиття з природою); Килина (символ "приземленої", нікчемної людини); сопілка (символ творчої, гармонійної сутності людини; неперервності потягу до краси); верба, вогонь (символи духовного очищення, вічного повторення, відродження); міфологічні образи драми так само є носіями певних символічних смислів.

Художні засоби виразності: епітет; постійний епітет; порівняння; метафора, символ, метонімія, синекдоха; алітерація, асонанс; інверсія; антитеза; риторичні фігури та ін.

Проблематика:

духовності людини;

пошуку гармонії в житті;

кохання і зради;

сімейного життя;

високого пориву душі й буденності;

матеріального і духовного в житті;

життєвого вибору;

роздвоєння душі;

добра і зла;

внутрішньої свободи людини;

гармонії людини і природи.

Примітки та корисна інформація: У "Лісовій пісні" втілилося народне сприйняття навколишнього світу, давнє міфологічне мислення українців. У "Лісову пісню" письменниця вклала "цвіт душі".

Твір вражає красою високої мрії, музикою мови. Основний конфлікт у творі — між буденним життям і високими пориваннями душі — підпорядкований головній ідеї — боротьбі за гармонійне вільне життя, високу мрію, красу і вірність, боротьбі проти буденщини, сірості й банальності.

Сама ж історія написання п'єси нерозривно пов'язана з так званим грузинським періодом життя поетеси (1908-1913). Під впливом розлуки з рідним краєм Леся Українка, не маючи змоги через хворобу відвідати дорогу її серцю Волинь, згадала свої ліси і "затужила за ними". Саме ця туга, за словами самої поетеси, і була справжнім імпульсом до створення "Лісової пісні". П'єсу написано в небачено короткі строки — за дванадцять днів липня.

З листа Лесі Українки до сестри: "Писала я її недовго, 10-12 днів, і не писати ніяк не могла, бо такий уже був непереможний настрій".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Уроки української...

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка. "Лісова пісня"

# data[].attributes.headline
03 травня      Єдність людини і природи, зв"язок між станом людської душі та довкіллям. "Осінь-маляр із палітрою пишною..."

# data[].attributes.subject
03 травня      Єдність людини і природи, зв"язок між станом людської душі та довкіллям. "Осінь-маляр із палітрою пишною..."

# data[].attributes.body
Тема твору: зображення осінніх перетворень у природі.

Головна думка твору:  оспівування краси осінніх перетворень.

Основна думка: кожна пора по-своєму чарівна.

Рід літератури: лірика.

Жанр: вірш

Тематика: пейзажна лірика.

Художні засоби.

Епітети: «палітрою пишною», «красою розкішною», «роси сріблисті», «шати барвисті», «ніжно сміється», «цілунками переливними», «срібно-блакитне повітря», «ніжні пісні тиходзвонні».

Метафора: «грає цілунками», «розсипа вона роси сріблисті».

Персоніфікація:  «осінь … кружляє, тумани розливає, ліс одягає, обливає, сміється».

Оклики: «Ніжні осінні пісні тиходзвонні!»

Перелічення:  «Фарби рожеві, злотисті, червоні».

Порівняння: осінь-маляр із палітрою пишною.

Алітерація: «Там розсипа вона роси сріблисті», «Ніжні осінні пісні тиходзвонні».

Неологізми: тиходзвонні.

Кількість строф – чотири.

Вид строфи: тривірш (терцет).

Віршований розмір: чотиристопний дактиль: чотиристопний  - у рядку повних чотири стопи,  закономірність – наголошений склад чергується з двома ненаголошеними.

Рими:  пишною – розкішною, кружляє – розливає,  сріблисті – барвисті, дивними – переливними, вітру – повітря, червоні – тиходзвонні.

Зорові образи: палітра, небо, роса, ліс, туман.

Слухові образи: сміється, пісня.

Образи кольорів: сріблистий, барвистий, рожевий, злотистий, червоний, срібно-блакитний.

Домашнє завдання: виразно читати поезію М.Рильського "Осінь-маляр із палітрою пишною...", переглянути відеоурок.

# data[].attributes.headline
03 травня       Гумористичне і сатиричне зображення. Жанрова різноманітність гумористичних творів. Роль гумору в житті українців.                                                                                 Леонід Глібов - визначний український байкар, поет. Сатиричне змалювання сучасної авторові судової системи у байці "Щука". Будова байки.         Теорія літератури: гумор (повторення), сатира, байка (повторення), алегорія, мораль 

# data[].attributes.subject
03 травня       Гумористичне і сатиричне зображення. Жанрова різноманітність гумористичних творів. Роль гумору в житті українців.                                                                                 Леонід Глібов - визначний український байкар, поет. Сатиричне змалювання сучасної авторові судової системи у байці "Щука". Будова байки.         Теорія літератури: гумор (повторення), сатира, байка (повторення), алегорія, мораль 

# data[].attributes.body
Тема: зображення суду (його несправедливість і залежність від панівних класів) над Щукою, яка чинила різноманітну шкоду в ставку його мешканцям і отримала вирок —повернутися знову до річки.
Ідея: засудження дій судочинства, їх легковажність, безглуздість, а через образ Лисиці — підступності, хитрості, хабарництва.
Основна думка: "Як не мудруй, а правди ніде діти. Кінців не можна поховать...". Судді зобов'язані діяти відповідно до законодавства, а непідтримувати зацікавлену особу (Лисицю).

Переглянути відеоурок, зробити записи з теорії літератури у зошит алегорія, байка, мораль (сторінка 236),читати байку, робити її аналіз.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ксенія Давидова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеоурок з української літератури "Леонід Глібов. Байка "Щука", 6 клас

# data[].attributes.headline
03 травня    Олена Теліга. "Сучасникам", "Радість". Ідея оптимізму і життєлюбства у творах. Моральний заповіт нащадкам

# data[].attributes.subject
03 травня    Олена Теліга. "Сучасникам", "Радість". Ідея оптимізму і життєлюбства у творах. Моральний заповіт нащадкам

# data[].attributes.body
Аналіз вірша "Сучасникам" Олени Теліги:
Тема: прагнення поетеси донести і показати співвітчизникам істинну любов до Батьківщини, наповнити їхні серця бажанням присвятити своє життя Україні.

Ідея: возвеличення сильної особистості, яка здатна попри усілякі труднощі (болі, страждання) рухатися вперед і здобувати волю.

Жанр: а) моральний заповіт нащадкам; б) своєрідний лист до читачів, щирий і відвертий, у якому авторка розповідає про себе; в) особистий звіт перед нами, перед суспільством; г) лірична пісня душі.

Рід: лірика

Вид лірики: громадянська

Ідейний зміст поезії: у вірші Олена Теліга насправді звернулася не тільки до сучасників. Можна стверджувати, що рядки цього твору — моральний заповіт усім нащадкам, яких вона закликає не до словесних гасел, а до конкретних дій. Людина може бути ослабленою своїми переживаннями, інтимними почуттями, коли ж ідеться про справу, то поетеса закликає: «Не плутай душу у горіння тіла, Сховай свій біль. Зломи раптовий порив». Не слід зрікатися радостей, що їх дарує доля, але, коли цього потребує справа всього життя, коли перед нами ворог, — не можна бути слабким.

Композиція: вірш складається з 4 строф.

Настрій: життєстверджуючий, оптимістичний.

Віршовий розмір: ямб.

Художні засоби: Риторичний оклик: «Не треба слів! Хай буде тільки діло!», «Сміх рветься джерелом на волю!». Епітет: «святий союз». Метафора: «біль бринить», «сміх рветься», «купати душу в зливі». Антитеза: «Мій біль бринить, коли сміюся». Оксюморон: «щастя з гострим болем».

Образи: вогонь, вода, вітер - символізують буремність, неспокій, прагнення чогось незвичайного, небуденного і водночас очищення, оновлення.

Лірична героїня: сильна, мужня, сувора, щира, вразлива, тверда, безкомпромісна; не вимагає від своїх послідовників повного зречення власних інтересів заради боротьби; вона вміє і страждати, і радіти, і бути ніжною, але коли цього потребує ситуація, коли перед нею ворог, - вона не має права бути слабкою чи безвольною.

Образи: вогонь, вода, вітер - символізують буремність, неспокій, прагнення чогось незвичайного, небуденного і водночас очищення, оновлення

Висновок: треба бути мужнім, чесно, сумлінно виконувати свою справу, йдучи до заповітної благородної мети. Не можна жити лише розумом, треба не боятися своїх щирих почуттів. Треба бути принциповим, безкомпромісним і не йти ні на які угоди із запеклим ворогом. У цьому вірші О.Теліга окреслила перед сучасниками, минулими, сьогоднішніми і майбутніми, поняття щирого, а не плакатного патріотизму.

Аналіз вірша "Радість" Олени Теліги:
Тема: висловлення життєвого оптимізму, радості, які охопили ліричну героїню, її прагнення передати це тим, хто її оточує.

Ідея: возвеличення гарного настрою як стимулу для виконання позитивних дій, добрих вчинків, рухатися до визначеної мети.

Основна думка: радість — життєстверджувальний мотив, який наділяє кожного оптимізмом, гарним настроєм.

Рід: лірика

Жанр: вірш

Зміст твору: лірична героїня вірша сповнена життєвого оптимізму, вона несе радість у серці, причини її пояснити не може. До неї «радість тулиться», і це піднесення передається поетичним порівнянням «як безжурний вітрогон-хлопчина», що не встоїть на місці, не дає зупинитися. Він не зважає на жвавий міський рух, йому потрібні простір, широке поле для діяльності, тому не йде, а пролітає, і «похмурі люди» тільки підкреслюють радість, щастя героїні, її прагнення до дії.

Композиція: вірш складається з трьох строф

Віршований розмір: анапест.

Римування: кільцеве.

Настрій: життєрадісний, оптимістичний

Художні засоби: Метафора: «радість тулиться», «хлопчина рветься», «поле стелиться», «я пролітаю», «козачками вдарю попід мурами». Порівняння: «тулиться як безжурний вітрогон-хлопчина», «рветься як метелиця». Анафора: «Ніби поле перед нами стелиться, / Ніби зникли авта й мотоцикли». Риторичний оклик: «хлопчина не дає спокою!». Інверсія: «Переходжу обережно вулицю».

Лірична героїня: сповнена оптимізму і неприховано радіє життю. Ця радість нагадує безжурного хлопчину-вітрогона, що не дає спокою героїні. Ця радість нуртує в її душі, і вона переконана - так має бути.

Висновок: дуже важливо, коли людина радіє життю, коли ноги самі просяться до танцю, коли душа співає. Олена Теліга була переконана: справжню людину завжди вирізняє любов до життя, до людей, до Вітчизни.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ксенія Сергіївна Давидова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відеоурок з української літератури "Олена ТЕЛІГА. «Сучасникам», «Радість»", 7 клас

# data[].attributes.headline
02 травня   Дієприкметник як особлива форма дієслова. Дієслівні та прикметникові характеристики дієприкметників. Активні та пасивні дієприкметники, відмінювання їх

# data[].attributes.subject
02 травня   Дієприкметник як особлива форма дієслова. Дієслівні та прикметникові характеристики дієприкметників. Активні та пасивні дієприкметники, відмінювання їх

# data[].attributes.headline
02 травня    Написання похідних прийменників разом, окремо і через дефіс

# data[].attributes.subject
02 травня    Написання похідних прийменників разом, окремо і через дефіс

# data[].attributes.body
Мета: закріпити знання  про правопис прийменників разом окремо та через дефіс; формувати вміння визначати в словах орфограму “Написання прийменників разом, окремо і через дефіс” та обгрунтовувати вибір написання відповідним правилом; розвивати орфографічну грамотність, увагу, пам’ять, логічне мислення.

Тип уроків: уроки закріплення вивченого.

Обладнання:  роздавальний матеріал, підручник.

Хід уроку

І. Перевірка домашнього завдання.

*Робота біля дошки. Виконання індивідуальних завдань двома-трьома  учнями.

| Картка 1 Переписати, вставляючи пропущені букви та знімаючи риску. Вказати похідні прийменники. Підкреслити в реченнях члени речення. Пояснити, чому прийменники не є членами речення. Пішла Настя по с..лу  добувати к..селю. Груш у бур’яні не/ро..шукують. Уродили на в..рбі груші. Дали пол..зати меду чер..з скло. По/пер..д полювання собак не/годують. П..ганий будяк і з/під к..шені виросте. Він і на оч..реті вузлів шукає. Плив, плив, а коло бер..га потонув. На/п..редз..ми напасся вітру в рукавицю.

| Картка 2 Переписати, вставляючи пропущені букви. У кожному реченні визначити прийменники. Вказати похідні прийменники, пояснити спосіб їх творення. С..дить батько кінець стола, на руки сх..лився. (Т.Шевченко.) Із-за гори місяць ясний на луг поглядає; край бер..га дівчинонька тихо походжає. (Л.Глібов.) Д..рева споконвіку поруч нас. Вмирає за людину дер..вина.  Знов по короткій ночі день устав ясночолий. (К.Галчинський.) Маю жаль я за всім, що пл..ло біля мене й круг мене. (М.Рильський.) Ідуч.. назустріч бур..вію, сам на півдорозі упаду. (М.Сингаївський.) Поміж двома мат..риками  ліг многоводний океан. (М.Рильський.)

ІІ. Повідомлення теми і мети уроку.

ІІІ. Актуалізація опорних знань

*Бесіда.

-    На якій підставі прийменники поділяються на непохідні й похідні?

-     Від яких частин мови можуть утворюватися похідні прийменники? Навести приклади.

-     Як пишуться похідні прийменники, утворені від прислівників, іменників та прийменників?

-    Навести  приклади похідних прийменників, що пишуться окремо.

-     Як пишуться похідні прийменники, утворені приєднанням до прийменників з, із інших прийменників? Навести приклади.

* Робота з підручником.  Самостійне опрацювання учнями таблиці  “Правопис прийменників”

ІV. Виконання вправ на закріплення вивченого.

Словниковий диктант.

Позначити в словах орфограму “Написання прийменників разом, окремо і через дефіс”.

Назустріч долі, навколо нас, попри невдачі, всупереч чуткам,  з-поміж друзів, на відміну від інших, з-попід брів,  залежно від часу, незважаючи на біль, у зв’язку з певними подіями, незалежно ні від чого.

Прочитати словникові статті. Виконати роботу за варіантами:

1) прислівник назустріч, іменник  із  прийменником на зустріч  увести до самостійно складених речень (усно);

2) прийменник незважаючи на та дієприслівник із часткою не зважаючи  ввести до самостійно складених  речень (усно).

НАЗУСТРІЧ -  НА  ЗУСТРІЧ.

Назустріч.  1. присл. Назустріч плив корабель.  2. прийм. І я пішов, прискорюючи крок, назустріч людям. (В.Симоненко.)

На  зустріч, ім. з прийм. Ми ходили на зустріч з колишніми однокласниками.

НЕЗВАЖАЮЧИ – НЕ  ЗВАЖАЮЧИ.

Незаважаючи, прийм.  у поєднанні з прийменником на. Незважаючи на те, що сім’я жила бідно, всі діти одежали освіту.

Не зважаючи, дієприс. з част. Працював добре, не зважаючи ні на які обставини.

Вибірково-розподільний диктант

Записати прийменники у три колонки: а) разом;              б) через дефіс; в) окремо.

По/між, із/за, з/заду, на/в/круги, на/зустріч, з/по/серед, подібно/до, близько/від, на/чолі, із/за, по/серед, з/по/між, у/супереч, відповідно/до, за/винятком, з/під, по/близу, на/в/коло, за/для, із/над, на/перед, незалежно/від, з/поза, згідно/з.

Орфографічний практикум

Списати, розкриваючи дужки. Прокоментувати орфограму «Написання похідних прийменників разом, окремо й через дефіс».

(За)для нас; (з)поміж нас; (по)між людьми; (на)чолі(з) учителем; (з)під опіки батьків; (на)зустріч щастю; (у)напрямку(до) площі; (на)передодні свята; (по)над деревами; (у)ві сні; (з)(по)над гір; (з)над вершин дерев.

Дослідження-зіставлення

Пояснити правопис однозвучних слів. Визначити, до яких частин мови вони належать.

Зібратися (в)гори — котитися (з)гори — котитися (з)гори високої; говорити (в)третє — заглянути (в)третє вікно; приїхати (в)двох — (у)двох кімнатах; йти (на)зустріч — (на)зустріч з братом.

Диктант з коментуванням.

І. Із-за лісу, з-за туману місяць випливає, червоніє, круглолиций, горить, а не сяє. (Т.Шевченко.) З-за хмар височенько пливе місяченько. (М.Вороний.) Розвидняється, світять каштани, усміхається обрій з-під брів. (Є.Гуцало.) Уже прокидалося місто в каштанів з-поза плечей. (О.Довгий.) З-поміж верб, та груш, та яворини чорні стріхи глипають, нагнувшись, мохом вкриті, корчами калини... (І.Франко.) Гвоздики рожеву засвічують мідь з-за гілки, з-за тину, з-за рогу. (П.Усенко.) Сходить місяць, гаснуть зорі, з-за гаю спів несе луна. (М.Старицький.) У спомини тополею високою  з-за обрію приходить рідна пісня. (П.Перебийніс.)  З-над річки лине пісня голосна. (М.Рильський.)

Може, мій вечірній срібний голос долетить до тебе з-за Дніпра. (М.Сингаївський.) У ту ніч чиєсь ридання з-понад озера неслось. (Олександр Олесь.)

Переписати, на місці крапок уставляючи  пропущені  похідні  прийменники, що пишуться через дефіс.

Орлиний клекіт ... хмари чути. Черепаха ... панцира все бачить. ... смичка тонка паляничка. .... того, хто стоїть, підошов не вирізай. Одного й за стіл садять, а  іншого й ... столу виганяють.

Для довідок. З-за. З-під. Із-за. З-під. З-під.

Тренувальна вправа.

Спишіть речення, розкриваючи дужки. Знайдіть омонімічні прийменники та префікси, поясніть, як їх розрізняти.

(На)дворі була ще весна, і висока трава (в,у)степу була вже готова під косу. (І. Нечуй-Левицький) (При)поясі у вершників були шаблі, а в руках — луки (із)стрілами. (П. Панч) Хати без дахів (с)купчені, (при)ліплені одна(до)одної, одна (над)другою. (М. Коцюбинський)

Стояв вантажний літак, (до)верху забитий якимись ящиками й тюками. (В. Кучер) Дивись, (з)над Дніпра (зі)брались кревні, привітали край мій древній. (А. Турчинська) (З)переляку душа в п’яти утекла. (Нар. творч.) С(підтишка) литки рве. (Нар. творч.)

Творча робота.

З поданих слів утворіть словосполучення, використовуючи прийменники

близько, в, для, до, за, край, коло, на, навкруги, навколо, поміж, серед. Поясніть, з якими відмінками вживаються ці прийменники.

Бігти, дерева; місце, сцена; туга, батьківщина; сісти, стіл; екскурсія, Одеса; приїхати, канікули; книга, ми; садок, хата; стояти, степ; іти, щастя.

Розподільний диктант.

Установіть, з якими значеннями вживаються прийменники, розподіліть їх на два стовпчики: I — ті, що виражають просторові відношення;

II — ті, що виражають часові відношення. Поясніть написання.

Услід за вітром, упродовж року, з дня на день, коло броду, з-під снігу, поміж осиками, на стежці, понад гаєм, слідом за батьком, попід явором, при дорозі, з-поперед усіх, у процесі обговорення, на честь ювілею, у напрямку до парку, за сім метрів, через місяць, проти ночі.

V. Підбиття підсумків  уроку.

VІ. Домашнє завдання.
Вивчити параграф 47, виконати вправу503.

# data[].attributes.attachment_link.title
Написання прийменників разом, окремо, через дефіс