# data[].attributes.body
BO.

# data[].attributes.body
jeg har tit tænkt på at jeg syntes at livet er alt for langt. Jeg kan ikke forestille mig at skulle leve så fandens længe. Altså jeg er 14 og tænker på: skal jeg leve til jeg bliver 80? det er jo vold lang tid. Noglegange overvejer jeg sådan om det også kunne være grund til selvmord. Ikke kun at man har det dårligt, men at livet også er så langt?

# data[].attributes.body
Mit forhold til døden kan være med op og nedture. Jeg ved døden venter mig, men samtidig er der stadig lang tid til min ende, håber jeg...

# data[].attributes.body
Jeg er en pirat rawrrrr
Jeg har en papaegøje

# data[].attributes.body
At dø igen

# data[].attributes.body
Mit forhold til døden er ikke så meget udover, at jeg tænker på hvordan det er at dø. Gør det ondt når man sådan langsomt mister pulsen. Jeg tænker også på om hvis man bliver ramt af en lastbil, om man så har det på samme måde som en edderkop i et stykke køkkenrulle der langsomt dør.

# data[].attributes.body
Mit eget forhold til døden er der ikke noget specielt ved. Jeg tænker ikke så meget over døden, da det forhåbenligt er langt ude i fremtiden. Og det er også lidt en surrealistisk ting for mig.

# data[].attributes.body
"Kan du komme væk!!"

# data[].attributes.body
jeg har altid været bange for at dø på en langsom og smertefuld måde. Hvis man ikke selv er bevidst om at man dør frygter jeg ikke døden.

# data[].attributes.body
Hvis man tænker over det, har vi måske allerede levet 1/5 af vores liv.. :(

# data[].attributes.body
Jeg ser døden som et uundgåeligt møde med virkeligheden

# data[].attributes.body
Sorg, smerte, længsel.

# data[].attributes.body
Jeg forbinder ikke særligt meget med døden. Kan sagtens forestille mig det og går egentligt ikke og frygter det.

# data[].attributes.body
Savn og sorg og generelt negative ord forbinder de fleste med døden. Det gør jeg også, men hvis man er i stor smerte, eller i det hele taget har fået nok af livet, kan det også være befriende. Og på samme måde for en familie der ser en elsket lide, kan det også være dejligt at se dem blive f

# data[].attributes.body
Forholdet til døden ligger nært. Frygten for at miste nogen du elsker til den frygtede død, sidder som limet fast på rygraden. Den er helt tæt på.

# data[].attributes.body
Døden er min bedstemor

# data[].attributes.body
Hvorfor er aldersgrænsen 18+ @JanFrydensbjerg

# data[].attributes.body
I dont know. Not there yet

# data[].attributes.body
Det kan være meget svært at komme videre fra en persons død hvis man på en eller anden måde har haft en dårlig sidste samtale, har skændtes eller måske bare ikke nåede at sige farvel. At få en god afsked kan hjælpe med at komme videre fra et dødsfald sundt

# data[].attributes.body
Hvorfor skal man dø, det er da en mærkelig opfindelse.

# data[].attributes.body
På en måde så er døden det normale, det er den tilstand man er i det meste af tiden. Det er der man er før livet og der man er resten af tiden. I hele universets eksistens lever man blot et sekund.

Døden kommer for alle, men man frygter den alligevel. Fordi i døden der er alt sort, men man kan ikke fornemme det, fordi man er ingenting, hvis man nogensinde havde været noget🤔.

# data[].attributes.body
Døden er ikke en ting man skal være bange for. Ja, efter døden vil der selvfølgelig være en sorg og en forvirring omkring, hvad der nu skal ske.

# data[].attributes.body
Er døden enden på det hele? Hvem har ret når det gælder spørgsmålet om livet efter døden? Måske har vi alle ret i hvad der vil ske med lige præcis os

# data[].attributes.body
Tror jeg, at det  er ligesom, når man endnu ikke er født. Det er umuligt at huske og forstå at verden var tilstedet uden en selv...

# data[].attributes.headline
Jeg har ikke som sådan et stort forhold til døden, da jeg ikke selv har mistet nogle personer der virkelig betød meget for mig. Jeg tænker også at jeg selv er for ung til at begynde og tænke over min egen død. Men selvfølgelig er der altid en sandsynlighed, jeg vil bare ikke gå og være bange for det.

# data[].attributes.subject
Jeg har ikke som sådan et stort forhold til døden, da jeg ikke selv har mistet nogle personer der virkelig betød meget for mig. Jeg tænker også at jeg selv er for ung til at begynde og tænke over min egen død. Men selvfølgelig er der altid en sandsynlighed, jeg vil bare ikke gå og være bange for det.

# data[].attributes.body
Mit forhold til døden er "not today"

# data[].attributes.body
Jeg forbinder døden med at være fortvivlet

# data[].attributes.body
Død medfører næsten altid sorg i en eller anden forstand. Ens familie og venner bliver næsten altid påvirket af død, og skal arbejde med at komme videre og ud af sorgen. Jeg kan huske der er nogle stadier af sorg, men dem kan jeg ikke huske ‘, så ja

# data[].attributes.body
Jeg forbinder savn, sorg og selvmord til ordet "døden".

Hvis jeg tænker på døden, så tænker jeg "hvem er jeg? hvad er det her for en verden? hvorfor er jeg her?". Mange siger selvfølgelig, at man ikke skal være bange for døden, men jeg indrømmer gerne at jeg er lidt bange for den. Jeg kan jo ikke mærke det når jeg er død, men alle dem jeg efterlader....nogle gange tænker jeg på hvem og hvor mange der møder op til min begravelse, hvis jeg fx. dør nu.

Efter døden er der ingenting.

# data[].attributes.body
Hvad forbinder jeg med døden?... Ubehag, endeløse tanker og fortvivelse.
Mit forhold til døden beskriver jeg med ordret "had". Det er en kæmpe frustration, ikke at have muligheden for at finde ud er hvor man ender.

Uvirkeligt og det gør mig usikker og bange at tænke på.

# data[].attributes.body
Ensomhed

# data[].attributes.body
Jeg tror ikke der findes et liv efter døden, men at man bliver genfødt, eller i hvertfald lever livet som en ny person

# data[].attributes.body
Jeg forbinder døden med at dø
Mit forhold til døden er at jeg ikke kan lide den :(
Efter døden transporteres ens sjæl til den 5. dimension hvori man kan gøre hvad man har lyst til :D (undtagen at komme til live igen, hvilket ville være snyd >:( )

# data[].attributes.body
Hvad kommer efter døden? Man bilder sig selv ind, at efter døden er der enten et nyt liv eller en ny tilstedeværelse. Hvad hvis det ikke er håbet om at livet fortsætter, der holder tankerne igang, men frygten for at forsvinde...

# data[].attributes.body
Hvad sker der efter døden? Kommer man bare ned i jorden og bliver ædt af orme, mens mennesker der har holdt af én, bliver nødt til at komme sig over deres sorger.

# data[].attributes.body
Ingen ved rigtigt hvad der kommer efter døden. Vi har forskellige tanker og forestillinger, men ingen ved hvad der sker.
Familie kan føle sorg. De kan også føle sig fortvivlet og uvidne.

# data[].attributes.body
Hvad forbinder jeg med døden?
Sort, ligesom når man lukker øjnene.

Hvad er dit eget forhold til døden?
Måske lidt bange for døden. Når man ikke ved hvad der kommer efter godt eller ondt, så er det svært at acceptere det, og sige at man ikke ville have noget imod at dø. Jeg vil ihvertfald ikke dø.

Hvad kommer efter døden?
Sorg, tristhed osv. noget man nok aldrig kommer over.

# data[].attributes.body
Jeg forbinder frygt med døden, både frygt for selv og dø, men ligeså meget frygt for at mine venner og familiemedlemmer dør.
Ord som afslutning, enden og forbi er ord jeg forbinder med døden, da de alle beskriver at noget er slut, altså livet.

Mit forhold til døden er vel ikke særligt varmt og godt, som de fleste nok har det. Jeg har ikke selv prøvet at miste nogle bedsteforældre eller nogen der stod mig nær. Så jeg har ikke rigtigt oplevet døden på egen krop, men det er bestemt heller ikke noget jeg ønsker eller glæder mig til.

Og hvad der kommer efter døden aner jeg ikke, og det skræmmer mig også meget.
Tænk hvis man bare er væk, og slet ikke kan tænke, at man bare er slettet fra verden, og det er vel det der er mest realistisk, eller det ved jeg ikke?
Jeg ved ikke om jeg tror på der er en himmel, det gør jeg nok ikke, men jeg håber da!

# data[].attributes.body
Spørgsmål 1:
Sort, mørkt, væk, glemt, forsvundet...

Spørgsmål 2:
Det er ikke noget jeg tænker særlig meget over, men nogle gange sniger tanken om døden sig alligevel ind i mit hoved og overvælder mig fuldstændig, da tanken om døden så uoverskuelig med så mange ubekendte.

Spørgsmål 3:
Ingenting - man er bare væk.

# data[].attributes.body
Selvmord
sorg
tomhed

Mit eget forhold til døden:
Jeg har tænkt meget over hvordan det er at være død. Sådan hvad fuck sker der.
Jeg kan slet ikke forestille mig at man bare stopper med at eksistere. Stoppe med at føle og tænke. Jeg fatter det ik.

Jeg har selv kun oplevet døden få gange (hos familie). Jeg tror lidt at døden er noget vi frygter hele tiden. ubevidst. bange for at ens familie dør og at man selv dør.

Hvad kommer efter døden:
Altså med kroppen tror jeg ikke der sker noget overhovedet, men sådan med menneskerne og verden omkring gør der. Jeg tror at der er sådan et tomrum som man ikke rigtig ved hvordan man udfylder.

# data[].attributes.body
Efter døden bliver man tit begravet hvor man bliver sænket ned i jorden i en kiste. Så begynder ens krop at blive spist af bakterier og orme.

# data[].attributes.body
vi har lige snakket om filmen "if i stay", som handler om en familie der kommer i et biluheld, og pigen, som er hovedpersonen, bliver til sådan et spøgelse der bare kan se hende og hendes families livløse kroppe. nå det var et resume, og det var ikke det der var opgaven men det er alt jeg kan tænke på nu (jeg vil ikke forslå at i så filmen, its not good).