# data[].attributes.body
La casa batlló es un edifici obra de l'arquitecte Antoni Gaudí, màxim representant del modernisme català. Es tracta d'una remodelació integral d'un edifici prèviament existent en el solar, obra de Emilio Salas Cortés.

Està situat en el número 43 del passeig de Gràcia de Barcelona, la gran avinguda que travessa el barri de l’Eixample.

La construcció és va desenvolupar entre els anys 1904 i 1906.

És d'estil modernista,  d’uns 32 metres  d’alçada, i té 7 pisos, construït amb totxanes, i ara mateix serveix com a edifici de vivendes socials.

Josep Batlló va concedir total llibertat creativa a Antoni Gaudí, no obstant això, és va descartar l'ensorrament de la casa. L'arquitecte va canviar completament la façana, redistribuint els envans interiors, ampliant el pati de llums i fent del seu interior una auténtica obra d'art.

A les plantes baixa, noble i primera, la façana incorpora columnes esveltes de pedra amb formes òssies decorades amb elements florals típic  modernistes.

Estan fetes de ferro colat en una sola peça i fixades mitjançant dos punts d'ancoratge, de manera que part d'elles sobresurten.

També va afegir un finestral de grans dimensions i forma ovalada.

# data[].attributes.body
La casa Malagrida és una casa / pis Situat a al número 27 del passeig de gràcia de barcelona va ser construïda entre el 1905 i 1908. L'su autor va ser Manuel Malagrida i Fontanet empresari del ram del tabac. Després d'haver viscut a l'Argentina, la casa està feta de ferro i marbre.

La Casa Malagrida és un edifici construït entre mitgeres en una parcel·la rectangular i molt estreta. Consta de cinc nivells alçat: planta baixa, principal i tres pisos, cobrint amb un terrat pla que, al costat de Passeig de Gràcia, es combina amb una coberta corba a quatre vessants en el tram central i mansardes els laterals. La façana mostra tres cossos verticals clarament definits, el més destacat dels quals és el central gràcies a el tractament de l'acabat de el mur ja que es troba lleugerament avançat respecte de la resta de la façana.

# data[].attributes.body
El Palau de la Música Catalana és un auditori de música situat al carrer Sant al barri de la Ribera de Barcelona, ​​Espanya. L'edifici , seu central del «Orfeó Català», fundat el 1891 per Lluís Millet i Amadeu Vives, va ser sufragat per industrials i financers catalans, il·lustrats i amants de la música, estament que seixanta anys abans ja havia finançat el teatre d'òpera i ballet Gran teatre del Liceu.

La construcció es va dur a terme entre els anys 1905 i 1908, amb solucions a l'estructura molt avançades amb l'aplicació de grans murs de vidre i la integració de totes les arts, escultura, mosaics, vitralls i forja.

L'arquitecte és Lluís Domènech i Montaner, es d'estil moderniste catalán, la seva funció Ara mateix es de auditorí.

# data[].attributes.body
El Palau de la Música Catalana és un auditori de música situat al carrer Sant al barri de la Ribera de Barcelona, ​​Espanya. L'edifici , seu central del «Orfeó Català», fundat el 1891 per Lluís Millet i Amadeu Vives, va ser sufragat per industrials i financers catalans, il·lustrats i amants de la música, estament que seixanta anys abans ja havia finançat el teatre d'òpera i ballet Gran teatre del Liceu.

La construcció es va dur a terme entre els anys 1905 i 1908, amb solucions a l'estructura molt avançades amb l'aplicació de grans murs de vidre i la integració de totes les arts, escultura, mosaics, vitralls i forja.

L'arquitecte és Lluís Domènech i Montaner, es d'estil moderniste catalán, la seva funció Ara mateix es de auditorí.

# data[].attributes.body
La casa Amatller té planta baixa, quatre pisos i golfes, sota la teulada a dos vessants que queda darrere el tester esglaonat, recobert de ceràmica policroma. El nivell de la planta baixa és tot de pedra. La resta de la façana (de la primera a la quarta planta) és recoberta d'esgrafiats característics de l'arquitectura catalana.

La planta baixa té dues portes de reminiscències conopials, a l'esquerra (una de les quals servia d'accés als carruatges), i una a la dreta, d'entrada a la joiera Bagués, oberta a l'indret on hi havia dues finestres. El sector central és ocupat per una galeria de sis arcs rebaixats sobre columnetes de fust helicoïdal amb capitells florals.

# data[].attributes.body
La casa Lleó i Morera és l'edifici modernista obra de l'arquitecte Lluís Domènech i Montaner situada al passeig de Gràcia número 35.

La reforma de la antiga casa Rocamora  del any 1864 va se encargada al 1902 hi acavada al 1933

# data[].attributes.body
Deja caer las rosas y los días
una vez más, segura de mi huerto.
Aún hay rosas en él, y ellas, por cierto,
mejor perfuman cuando son tardías.
Al deshojarse en tus melancolías,
cuando parezca más desnudo y yerto,
ha de guardarte bajo su oro muerto
violetas más nobles y sombrías.
No temas al otoño, si ha venido.
Aunque caiga la flor, queda la rama.
La rama queda para hacer el nido.
Y como ahora al florecer se inflama,
leño seco, a tus plantas encendido,
ardientes rosas te echará en la llama.