# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
''הייתי שמח שהתכנית תורד מהתאגיד הציבורי'': דתיים צופים ב-היהודים באים | כאן מכירים

# data[].attributes.body
הבאתי קישור לכתבה שמדברת על מפגש בין קבוצות שונות בעם ע״מ לייצר קרבה וקשר. בשביל שנרגיש בסופו של יום את האנשים שאנחנו חיים איתם באותה המדינה, גם אם הם מאוד שונים ממנו, ואפילו לעולם לא יהיו כמונו. המפגש הוא ביטוי לסובלנות ולרצון הזה להכיר לפחות את האחר, ולגרום למינימום פיוס בדיבור ובמפגש, למרות שהוא שונה ממני לגמרי.
https://www.makorrishon.co.il/culture/255537/

# data[].attributes.body
הבאתי קישור לסדרה ביוטיוב שנקראת ״עוד נפגש״.
בסדרה יש ביטוי מובהק לסובלנות, מכיוון שהסדרה מדברת על יחס בין דתיים (חרדים אפילו) לחילונים - שתי קב׳ מנוגדות לכאורה בעם. הסדרה, ששודרה בערוץ הציבורי ״כאן 11״, עוסקת ביחס בין חילונים לחרדים מהמקום בעל היכולת לשיסוע הכי גדול בעם - במשפחה. בתחילת הסדרה מוצגים החילונים שהפכו לחרדים והתנתקו ממשפחותיהם בעלות אורח החיים החילוני - כאנשים מנותקים, שלא אוהבים את משפחתם, אנשים בודדים. אך עם התקדמות הסדרה נוצר קשר מיוחד (לאו דווקא בין קרובים בעלי דת מנוגדת, אלא בין חונך והורה/ קרוב משפחה) בין חרדים לחילונים שמשקף באופן מובהק את עקרון הסובלנות - בטח כשזה מוצג בערוץ ממלכתי וציבורי לעייני כל, ונתפס כצורה האידיאלית לקשר משפחתי מהסוג הזה. עצם המפגש והיחס של התוכן למציאות - לא משאיר עין יבשה (צפו בכל הסדרה😉), וגורם לפיתוח חמלה, ורצון להיכרות עם השונה, גם אם אורח חייו שונה משלך.
וזוהי, סובלנות.
https://youtu.be/UtvE0vVisP4

# data[].attributes.body
אפס סובלנות לבעלי מוגבלויות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מציאות מדאיגה: 90% מההורים לא רוצים שהילדים שלהם ישתתפו בחוג עם בעלי מוגבלויות - כך עולה מסקר שפורסם כאן השבוע ומתאר את השגרה העגומה של הורים רבים לילדים עם צרכים מיוחדים. "זאת תחושה איומה ובלתי נסבלת שלא רוצים את הילד שלך", מספרת אור אלתרמן ברנע, אמו של רוקי בן ה-5. "הוא ילד מהמם, מאוד חכם, אהוב ומצחיק, וכן, יש לו אוטיזם. אני מסתכלת עליו ויודעת שאם זה תלוי בו הוא יהיה בסדר, הוא אמיץ והוא מאוד מתאמץ ללמוד, להתקדם ולהתפתח. הבעיה מתחילה כשאני מסתכלת החוצה. הוא על המגבלות שלו יתגבר, אבל המגבלות שהחברה מציבה לו, זה מה שמפחיד אותי".

רוקי אובחן כאוטיסט כשהיה בין שנתיים. הוא נכנס לגן רגיל והפער בינו לבין שאר הילדים בלט גם בהתנהגות וגם בשפה. "כל הזמן אמרו לנו שהוא יסגור את הפער, אבל הוא לא סגר", מוסיפה אלתרמן ברנע. "בגדול אפשר להגיד שהוא יותר רגיש לסביבה, וזה מתבטא ברגישות לרעשים חזקים או לסיטואציות שהוא לא כל כך מכיר. הוא לא תמיד יודע לבטא את עצמו, אז הוא יכול להגיב בבכי, בהסתגרות או בלחץ, ומאוד קשה לו להתרכז בדבר אחד לאורך זמן".

אלטרמן ברנע ובעלה החליטו שהם לא מוכנים לתת לילד להרגיש שיש לו משהו להסתיר ושיתפו את הסביבה הקרובה אליהם בתוצאות האבחון. "אבל הוא לא נראה" - הייתה אחת התגובות הקבועות ששמעו, תגובה שמדגימה את הבורות סביב הנושא. "מה זה אומר שהוא לא נראה? ברור שהוא לא נראה, זו לקות בלתי נראית", אומרת אמו. "ובגלל שהיא בלתי נראית אנשים שופטים אותו בכלים שהם לא הוגנים כלפיו".

השניים החליטו שהם לא יתנו למוגבלות לנהל את חייהם, וימשיכו להיות משפחה שמחה ומאושרת למרות האתגרים המערכתיים והחברתיים. "הבעיה העיקרית שלנו היא הפער בין זה שכולנו מדברים על קבלת האחר ומספרים לילדים שלנו סיפורים על קבלת השונה, אבל אין פה בארץ שום תהליך מסודר של שילוב אמיתי.

"שילוב אמיתי זו הכלה. זה לא לצפות מהילדים שלנו להשתנות ולהתיישר. זה להרחיב את חוקי המשחק כדי שהם באמת יהיו חלק. זה אומר שאם מגיע ילד עם צרכים מיוחד לגן אז לא רק להגיד איזה יופי, אלא להזמין אותו לפליידייט, ושאם מערכת החינוך קולטת ילדים עם צרכים מיוחדים אז לדאוג שכולם יעברו הכשרות מתאימות בשביל זה.

"היום אנחנו זורקים אותם לג׳ונגל הזה ומקווים שיפלו עליהם אנשים טובים שידעו להכיל אותם, אבל זה עניין של מזל ולא של סטנדרט. וזה מאוד מפחיד. כאימא אני מפחדת, כי יש הרבה ילדים על הספקטרום שקשה להם עם סיטואציות חברתיות ובגלל זה אין להם הרבה חברים. לילדים יותר קל להכיל את השונות, אבל את ההורים זה מלחיץ. אני מפחדת שאימהות ירחיקו את הילדים שלהן מהבן שלי. אנשים לא יודעים מה זה אוטיזם. אני חושבת שאנחנו חברה עם אפס סובלנות לשונה, חברה גזענית, וזה מתבטא כלפי כל מי שהוא לא כמונו".

לאחר שהתייאשה מהתגובות שקיבלה מהסביבה על התנהגותו של בנה, בין היתר בהצגות ילדים, ייסדה אלתרמן ברנע את פסטיבל " מקומות שמורים", המנגיש תרבות ואמנות לילדים על הספקטרום. "כל אמא שרוצה לקחת את הילד שלה להצגה נכנסת לאתר ומזמינה כרטיסים. אני לא יכולה לעשות את זה כי ההצגות האלה בשום צורה לא מותאמת לילד שלי".

יוליה זובריצקי, אמה של שני, חיה במציאות דומה כבר 20 שנה. "כשהיא הייתה קטנה לא קיבלו אותה לקייטנה רגילה", היא מספרת. "אמרו לי שהם לא בנויים לקבל ילדים עם צרכים מיוחדים כי אז הורים אחרים לא ירצו לרשום את הילדים שלהם. גם לחוגים עירוניים סירבו לקבל אותה מאותה סיבה. היינו צריכים לעבור הרבה בתי ספר כי לא מצאנו מקום שבו יכבדו ויבינו אותה. יש בורות וחוסר ידע, אני יכולה להבין את החשש, אבל אם יתנו לנו לחשוף את הילדים שלנו לסיטואציות חברתיות נורמטיביות יבינו שזה הרבה פחות מפחיד ממה שהם חושבים".

לשני יש מוגבלות שכלית התפתחותית, אפילפסיה ומוגבלות מוטורית קלה. הקושי העיקרי שלה מתבטא בהבנה ותכנון מצבים. "היא עדיין צריכה רמה של תיווך וליווי, היא לא יכולה להיות לבד - לא בבית ולא בחוץ", אומרת אמה. "היא לא יכולה לחצות את הכביש לבד. היא חייבת כל הזמן הנגשה כמו ילדה בת 4. מצד שני יש לה רצונות של נערה בת 20. היא ילדה שמחה, חייכנית ותקשורתית שרוצה ללמוד, ורוצה חברים. יש לה רצון להמשיך ולהתפתח בקצב שלה.

"אני מתוסכלת שהבת שלי לא מקבלת את מה שמגיע לכל בן אדם, שהיא לא מקבלת כבוד בסיסי שמגיע לבן אדם. אנשים לא נחשפים מספיק לאנשים עם מוגבלות, הם חייבים להיחשף בגילאים נמוכים כדי להבין שזה לא מפחיד. המערכת שלנו לא יודעת להכיל, כל הזמן מנסים להפריד אותה מהשאר, לשים אותה במקומות שמיועד ל'אנשים כמוה'.

"הלחץ שלי בתור הורה זה שאני לא אהיה שם בשבילה כשהיא תהיה מבוגרת יותר, בגלל שהחברה שלנו לא ערוכה לשלב אנשים כמוה. אני כל הזמן צריכה ללוות אותה, היא לא יכולה לעשות שום דבר לבד. המסגרות שקיימות נותנות פתרון לחלק מהאוכלוסייה. אבל היא רוצה להמשיך להתפתח, ללמוד, להשתלב בקהילה, ואין פתרונות כאלה".

# data[].attributes.attachment_link.title
אפס סובלנות לבעלי מוגבלויות: "אני מפחדת שאמהות ירחיקו את הילדים שלהן מהבן שלי"

# data[].attributes.attachment_link.description
שתי אימהות לילדים עם אוטיזם ומוגבלות שכלית התפתחותית מתייחסות לנתון המחריד שפורסם כאן ולפיו 90% מההורים לא רוצים שילדיהם ילכו לחוג עם בעלי צרכים מיוחדים. "אנחנו חברה גזענית וזה מתבטא כלפי כל מי שלא כמונו", אומרת אור, אמו של רוקי בן ה-5.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
היום (ג') בין השעות 21:00-00:00, יתקיימו מעגלי שיח ושיתוף בשלושה מוקדים שונים במרכז העיר ירושלים: כיכר ציון, כיכר החתולות וגן הסוס. המעגלים נועדו לייצר נקודת מפגש בין אוכלוסיות שונות, מגזרים שונים, ותרבויות שונות במטרה לקיים פלטפורמה לחיבור בין האנשים ולייצר שיח של שותפות, קבלת האחר וסובלנות, על אף המחלוקות השונות.

אחרי רצח שירה בנקי במצעד הגאווה ביולי 2015 הקימה 'התנועה הירושלמית' 'שבעה ציבורית' בכיכר ציון עם אנשי רוח ואלפים שהשתתפו מדי ערב עד השעות הקטנות של הלילה. המעגלים נהיו מקום מפגש נדיר של יהודים וערבים, לה"טבים, חרדים וחילונים, שיושבים ביחד, מדברים ומכירים אחד את השני. ״לאחר הרצח חשנו ב'תנועה הירושלמית' תחושת מחנק קשה, הרגשנו שאנחנו חייבים לנסות ולייצר תיקון. תיקון שיאפשר נקודת מפגש בין מגזרים שונים, תרבויות שונות ולייצר שיח של שותפות על אף המחלוקות ביננו״. מספרת שירה כץ וינקלר מנכ״לית התנועה הירושלמית, ״מידי יום חמישי בשנה האחרונה קיימנו מעגלי שיח ושיתוף במרחב הציבורי בירושלים. המעגלים הצליחו לייצר פלטפורמה מדהימה במרחב הציבורי שהפך להיות אמצעי למפגש בין אישי ותרבותי ייחודי בין קהילות שונות. לקראת יום השנה לזכרה של שירה אנו מקיימים אירוע בו יתקיימו מעגלים ב3 מוקדים, אנחנו מזמינים את הציבור הרחב לבוא לקחת חלק, להיות ביחד, להמשיך לייצר שיח של טוב משותף שיאפשר לכולנו לעשות פה חברה ישראלית טובה יותר.״

ליוזמה שותפה משפחת בנקי שתומכת בפרויקט, אורי בנקי, אב הנרצחת: "מעגלי השיח הם תגובה הולמת לרצח. במקום שנאה, ביזוי והתנכרות, הם מביאים למרחב הציבורי אפשרות לשיחה, היכרות, פתיחות והסכמה. אפילו אם ההסכמה היא הסכמה שלא להסכים מבלי לשנוא."

בין המנחים והאמנים יקחו חלק באירוע: עלמה זוהר, רחלי פרנקל, הרב בני לאו, קינלי טור פז- ראש מנהל חינוך ירושלים, חכם דוד מנחם עוד.

קרדיט תמונות: נעם פיינר

# data[].attributes.attachment_link.title
יום השנה לזכרה של שירה בנקי: מוקדי סובלנות במרחב הציבורי בירושלים

# data[].attributes.attachment_link.description
היום (ג') בין השעות 21:00-00:00, יתקיימו מעגלי שיח ושיתוף בשלושה מוקדים שונים במרכז העיר ירושלים: כיכר ציון, כיכר החתולות וגן הסוס. המעגלים נועדו לייצר נקודת מפגש בין אוכלוסיות שונות, מגזרים שונים, ותרבויות שונות במטרה לקיים פלטפורמה לחיבור בין האנשים ולייצר שיח של שותפות, קבלת האחר וסובלנות, על אף המחלוקות השונות.

# data[].attributes.body
תמר קרקובר

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
דבר העובדים בארץ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אלפי המשתתפים ב"אסיפה הישראלית" מבקשים לזכור את רצח רבין באופן מאחד, תוך הפקת לקחים עמוקים לגבי המחויבות לדמוקרטיה כמסגרת לפתרון מחלוקות והתנגדות להסתה ולאלימות.

אלפי בני הנוער ומאות המבוגרים השתתפו אמש (חמישי) במפגשי 'האסיפה הישראלית', המתקיימים זו השנה השלישית והשנה בירושלים, נצרת עילית, באר שבע, חיפה ורחובות. ביום ראשון הקרוב תתקיים 'אסיפה' נוספת בכיכר רבין בתל אביב. מפיקי העצרת - קואליציית "זוכרים את הרצח. נאבקים על הדמוקרטיה", המובלת על-ידי תנועות הנוער: בני עקיבא, הנוער העובד והלומד, הנוער הלאומי-בית"ר, השומר הצעיר, המחנות העולים, האיחוד החקלאי, מכבי צעיר ותנועת דרור ישראל ובשיתוף מרכז רבין, קק"ל וארגונים חברתיים. בקואליציה רואים במפגש "תהליך רגיש והכרחי שיפגיש רבים ושונים כדי להסכים על הכוון המשותף", בו שותפים אזרחי ישראל הנכונים לחצות גבולות של תרבות וזהות בכדי ליצור מפגש משותף ודרכו לחזק הסכמות חברתיות חיוניות.

לא מסתפקים בעצרת בכיכר

המפגש התקיים כאמור זו השנה השלישית, ונולד לאחר הפקת עצרת הזיכרון ה-20 לרצח רבין בכיכר רבין בת"א, במתכונת חדשה המאפשרת מעגלי שיחה בין המשתתפים ולא רק עמידה בעצרת בה כל התכנים מרוכזים על הבמה. "קנאים וקיצוניים מנסים להשליט שיח מקוטב של ניגודים ועוינות", אומר הסופר והעיתונאי נזיר מג'לי, החבר במועצה המייעצת של האסיפה הישראלית, "אבל למעשה הרוב בכלל אינו כזה. אנשי האסיפה הישראלית בוחרים בכיוון אחר - לקבל את השוני ואת חילוקי הדעות בינינו ולהמשיך הלאה. כרגע המצב לא טוב וזה דוחף אותנו לעשות יותר כדי לבנות חברה שבה כל אחד יכול להכיל את האחר. כל ציבור ימלא את התפקיד ויישא באחריות - כדי שלא נתדרדר שוב למצב דומה לזה שהיה ערב הרצח". בין הנושאים בהם תעסוק האסיפה השנה: מדינת ישראל כמדינה יהודית-דמוקרטית, עיצוב השבת בציבוריות הישראלית והיחס למיעוטים לאור מגילת העצמאות.

השיא: אסיפה בכיכר רבין ביום הזיכרון לרצח

ביום ראשון, י"ב בחשוון, 21.10, יום הזיכרון הממלכתי לרצח רה"מ יצחק רבין, תתקיים ה"אסיפה ישראלית" בשעה 18:00 בכיכר רבין בתל אביב, המועצה המייעצת לאסיפה מורכבת מאישי ציבור המבטאים מגוון ציבורים בחברה הישראלית. בין היתר, דליה רבין, פרופ' יולי תמיר, רינו צרור, הרב יובל שרלו, יאיר צבן, נביל עודה, הרב אבי גיסר, הרב יונה גודמן, ד"ר חיים אסא, הרבנית הדסה פרומן, עלי זחאלקה, שרה רוזנפלד, דני הירשברג, נזיר מג'לי, טוני נסר ומזכ"לי תנועות הנוער. חלקם ינחו מעגלי שיח באירוע, לאורכה ולרוחבה של כיכר רבין. האירוע צפוי להסתיים בטקס נעילה בהשתתפות דוברים ואמנים.
גילוי נאות: כותב שורות אלו חבר בתנועת דרור ישראל, השותפה להפקת האסיפה.

# data[].attributes.attachment_link.title
'האסיפה הישראלית' מפגישה שלל קבוצות בחברה סביב נושאים טעונים

# data[].attributes.attachment_link.description
אלפי המשתתפים ב"אסיפה הישראלית" מבקשים לזכור את רצח רבין באופן מאחד, תוך הפקת לקחים עמוקים לגבי המחויבות לדמוקרטיה כמסגרת לפתרון מחלוקות והתנגדות להסתה ולאלימות. אלפי בני הנוער ומאות המבוגרים השתתפו אמש (חמישי) במפגשי 'האסיפה הישראלית', המתקיימים זו השנה השלישית והשנה בירושלים, נצרת עילית, באר שבע, חיפה ורחובות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו. במהלך השבוע הקרוב מערכת החינוך תציין את שבוע "האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית.

תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. כתובת תג מחיר בירושלים | צילום: חדשות 2 יצויין, כי בשנת הלימודים הקודמת השיק משרד החינוך את התכנית הרב-שנתית"האחר הוא אני", אשר יזם שר החינוך, הרב שי פירון. במסגרת התכנית, המשרד פועל להטמעת שיח ודיאלוג המבוססים על ערכים של אהבת האדם, קבלת האחר, סובלנות וערבות הדדית.

יוזכר, כי בעקבות אירועי "צוק איתן", נפתחו השבועיים הראשונים של שנת הלימודים בסימן של אירועי גזענות, אלימות והסתה במרחב הציבורי וברשתות החברתיות. נוסף על אלה, באחרונה גלשו אירועי האלימות וההסתה גם אל מגרשי הספורט. לנוכח זאת, החליט משרד החינוך על גיבושה של תכנית חינוכית שנתית ומקיפה, הכוללת מערכי לימוד רב תחומיים. התכנית מדגישה את היותה של מדינת ישראל חברת שוויונית המכבדת את האחר ללא הבדל דת, מין וגזע.

אירועי האלימות וההסתה גם במגרשי הספורט | צילום: ערוץ 1 במסגרת התכנית יעסקו התלמידים בתופעות של גזענות והסתה בחברה הישראלית, במטרה להטמיע תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. התכנית תקנה לתלמידים כלים לצורך התמודדות נכונה עם התופעות האלו. להגביר את המודעות לתופעות גזעניות ופגיעה באחר באמצעות הקניית ידע והכרות עם התרבות, ההיסטוריה, האמונות והשפה של הקבוצות השונות. לפתח כישורים וערכים של הומניזם, כבוד, אכפתיות, סובלנות וחשיבה ביקורתית. לטפח הכרה בערכים דמוקרטיים מהותיים תוך התייחסות לשסעים השונים בחברה הישראלית. להרחיב המפגשים בין קבוצות שונות בחברה הישראלית.

גני הילדים ובתי הספר ישלבו את התכנים לאורך שנת הלימודים, ולקראת ציון ימים מיוחדים, בהם: יום הסובלנות הבינלאומי, יום המאבק הבינלאומי באנטישמיות וגזענות וכן ביום זכויות האדם. כמו כן, ניתן יהיה לשלב את הנושא בתחומי הדעת השונים, בהם: שיעורי מחנך, היסטוריה, שפה, גאוגרפיה, אזרחות, ספרות ואומנות.

# data[].attributes.attachment_link.title
"האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.description
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך.

אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני". תהליך ערכי-חברתי, במסגרתו מערכת החינוך תקיים בשנים הקרובות פעילויות חינוכיות להטמעת ערכי הסובלנות, ההכלה והכרת האחר, בשלל המסגרות של המערכת.

תלמידי בית הספר מול תבור ביום הראשון לכניסתם לבניין החדש בחברת המנהל הלל הילמן | צילום: באדיבות בית הספר כדורי כולם שונים, כולם רצויים

כחלק מהטמעת התוכניתבמערכת החינוך, פועל המשרד לשילובם של ילדים בעלי מוגבלויות גם במסגרות החינוך הרגילות. זאת באמצעות בניית קמפוסים משולבים שבהם לומדים יחד תלמידים מהחינוך הרגיל והחינוך המיוחד.

מדובר במהלך חדש יחסית. עד כה מוקמו בתי ספר לתלמידים עם אוטיזם בנפרד ממוסדות החינוך הרגיל, מה שבאופן טבעי מנע מפגש יומיומי וחיבור אפשרי בין תלמידי שתי המסגרות. בתחילת שנת הלימודים הנוכחית, פתח משרד החינוך את בית הספר לחינוך מיוחד "מול תבור" הפועל בתוך כפר הנוער כדורי. בית הספר הוקם בהשקעה של 13 מיליון שקל והוא כולל 10 כיתות ומתקנים מיוחדים, המותאמים לצרכיהם של אוטיסטים בתפקוד נמוך. כיום לומדים בו כ-25 תלמידים, בגילאי 13-21 ובשלוש השנים הקרובות בית הספר צפוי להתרחב ולקלוט כ-80 תלמידים.

"כפר הנוער 'כדורי'", מסביר הלל הילמן, מנהל הכפר "נמצא בבעלותו של המינהל לחינוך התיישבותי ומשתייך לגף בתי ספר ניסויים במשרד החינוך בזכות נושא המחקר והאג'נדה העומד בבסיסו: חיים בחברה רב תרבותית.

"הידיעה כי כולנו שונים ולכל אחד יש פה מקום מתקיימת הלכה למעשה לכל אורך השנה, באמצעות סדנאות ופאנלים, לתלמידים ולמורים. העיסוק בגיוון ובשונות הוא שיטתי בכל מחזורי הלימוד".
איך הגיבו תלמידי בית הספר לתלמידים החדשים?
"שילובם של האוטיסטים התקבל על ידי תלמידי בית הספר באהבה רבה. מספר רב של תלמידים התנדבו לחנוך את הנערות והנערים האוטיסטים במסגרת תוכנית מחויבות אישית".

מי "מרוויח" יותר מהשילוב - תלמידי החינוך הרגיל או הנערים בעלי הצרכים המיוחדים?

"כולם מרוויחים. זו התגשמות התוכנית 'האחר הוא אני'. כפר הנוער שלנו נטוע בטבע וזה אידיאלי עבור תלמידי החינוך המיוחד, שעד היום למדו בבית הספר היסודי במסילות, ללא אפשרות להמשיך את הלימודים במסגרת תיכונית. אצלנו הם נחשפים לנערים בני גילם בתפקוד גבוה, ואילו תלמידי כפר הנוער מקבלים שיעור חשוב בסובלנות, מתרגלים מיומנות של שיח ותקשורת מול אנשים מורכבים הזקוקים להנגשה".

אירוע משותף לראש השנה | צילום: באדיבות בית הספר כדורי אוכלים יחד, מבלים יחד

ד"ר בני פישר, ראש המינהל לחינוך התיישבותי ופנימייתי במשרד החינוך, מדגיש כי מדובר במגמה ארוכת טווח. "זהו מודל חינוכי הנובע מתפישה ערכית וחברתית המבקשת ליצור בין התלמידים חיבור משמעותי, שיש בו קבלה, נתינה ותרומה הדדית של כלל השותפים מהחינוך הרגיל ומהחינוך המיוחד", אומר פישר.

במסגרת שיתוף הפעולה בין תלמידי החינוך המיוחד והרגיל, מקיימים התלמידים פעילויות משותפות, אוכלים יחד בחדר האוכל של הכפר, האוטיסטים מבקרים בענפי חקלאות שונים שתלמידי הכפר מתחזקים, כגון פינת החי, הדיר, הרפת, האורווה ועוד. כמו כן תלמידי כדורי מבצעים ביחד עם התלמידים האוטיסטים התנדבויות שונות בקהילה.

"לקראת ראש השנה הזמנו תלמידים שמנגנים להפעיל את תלמידי החינוך המיוחד במוזיקה ושירה. כשהגיע הזמן להיכנס לכיתות, תלמידי החינוך המיוחד התקשו להיפרד. אחת הבנות, נערה עם קשיי תקשורת גדולים, נצמדה לגיטרה בה ניגן אחד הנערים. הזכרתי באוזניו את סיפור החלילן מהמלין, והוא קם ממקומו ותוך כדי נגינה הוביל את התלמידים לכיתות, כשאותה נערה ממשיכה לאחוז בגיטרה".

גם הורי תלמידי החינוך המיוחד מאושרים מהמהלך. "זו יוזמה חשובה שתסייע מאוד לילדים גם בהיבט הלימודי ובעיקר בהיבט החברתי", אומר אביה של אחת התלמידות, "בית הספר החדש מאפשר לילדים שלנוללמוד במוסד חינוך איכותי, להרגיש שווים ולחוש תחושת שייכות למשפחה אחת גדולה, משפחת כדורי".

# data[].attributes.attachment_link.title
האחר הוא אני - שילוב תלמידים אוטיסטים במסגרות

# data[].attributes.attachment_link.description
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך. אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני".

# data[].attributes.body
מרים פרץ מיצגת בעיני את אחת הדמיות שהי מכילות, בעלות סבלונות כלפי כל אדם.
"לא נוכל להתעלם, לא נוכל לעמוד מנגד. בפאזל הזה, שנוצר במדינת ישראל יש מקום לכולנו. לכל קשת הצבעים. אם תחסר פיסה אחת מהפאזל התמונה לא תהיה שלמה. על כן, איני מוכנה לוותר על שום חלק מעמי. גם אם מלאכת ההרכבה תיארך – אינני מתייאשת. כדי להצליח ביצירת הפסיפס הזה – עלינו לכבד את כולם בשיח שלנו".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לקול מחיאות כפיים סוערות ודמעות בעיניים, נעלה הערב (חמישי) כלת פרס ישראל הטרייה, מרים פרץ את טקסי יום העצמאות הממלכתיים בנאום מעורר התרגשות וישראליות, כשהיא מספרת על בניה שנפלו במלחמות ישראל, קוראת לאחדות ישראל.

טקס הענקת פרסי ישראל לשנת תשע"ח, התקיים במעמד נשיא המדינה, ראובן ריבלין, ראש הממשלה, בנימין נתניהו, יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין, שר החינוך נפתלי בנט, נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, וכמובן 16 הכלות והחתנים מקבלי הפרס.

פרץ פתחה: "עומדת כאן אני מולכם נבוכה לצד עמיתי, אנשים רמי מעלה שיצרו, כתבו, חקרו והמציאו. אנשי חזון ועשייה, אנשי אמונה. קטונתי. אין בידי יצירה, לא אוכל להצביע על תגלית שגיליתי או על נוסחה שפתרתי. יש לי לב אחד שנשבר שלוש פעמים בהודעות שבר נוראיות - נפילת בני בכורי אוריאל בקרב בלבנון, פטירת אישי אליעזר משברון לב ונפילת בני השני אלירז בקרב בעזה".

היא הוסיפה כי "עם הלב הזה יצאתי אל עמי ודיברתי במלים פשוטות על הארץ ומורשתה, על השמחה, על הדבקות בחיים, על אחריות ועל מעורבות חברתית. ומתוך הלב הזה שפועמת בו אמונה בארץ הזאת ובעם הזה, מתוך הכאב - נבעו מעיינות של אהבה".

"כשהלב מלא אמונה, הוא יכול לעמוד באתגרים קשים. הוא יכול ליצור יצירות גדולות. זו יצירתי, היא נטועה בלבבות. הפכתי את יגוני לניגון חדש", אמרה בכאב מהול בעצב.

היא ציינה כי פגשה את כל שכבות העם בשנים האחרונות. "הייתי שמחה אם נצא כולנו לפגוש את הגיוון הזה, את האחרים. נכיר, נראה, נרגיש, נראה את העיניים הכואבות והשמחות. נשמע את הקולות והצלילים החדשים. גם אם יש בינינו תהומות נוכל לבנות ביניהם גשרים".

בהמשך קראה לאחדות עם ישראל. "אם רק נכיר בכך שרב המשותף בינינו על המפריד. כולנו בארץ הזאת חפצי חיים, כולנו חפצי שלום. זה הבית של כולנו ואין בלעדיות של אהבת העם והמולדת לצד מסויים. כולנו רוצים לזכות ולראות את נכדינו בונים כאן את ביתם, מטיילים בארץ בבטחה ונהנים מנופיה. כולנו מייחלים לחברת מופת ברוח חזון נביאי ישראל ומכוח זה כולנו נושאים באחריות לאופיו, לערכיו ולעתידו של הבית שלנו".

לדבריה, "לא נוכל להתעלם, לא נוכל לעמוד מנגד. בפאזל הזה, שנוצר במדינת ישראל יש מקום לכולנו. לכל קשת הצבעים. אם תחסר פיסה אחת מהפאזל התמונה לא תהיה שלמה. על כן, איני מוכנה לוותר על שום חלק מעמי. גם אם מלאכת ההרכבה תיארך - אינני מתייאשת. כדי להצליח ביצירת הפסיפס הזה - עלינו לכבד את כולם בשיח שלנו".

"עלינו ליצור שיח מאופק שמאפשר הבעת דעה בלי איומים, שיש בו מקום למחילה וסליחה, שיח שמחזק את המחוייבות שלנו לאהבת האדם כי בצלם אלוקים ברא את האדם. שיח המחזק את מורשתנו המרבה אור ותקווה ולא מתרכז רק בחושך", אמרה מרים פרץ.

היא סיכמה את דבריה במלים, "בואו נבחר כולנו בדרך שמרבה את הטוב והאור שלנו. ערכי הרעות והאחווה של בני אוריאל ואלירז הם נר לרגלי, וקריאתם אחי לכל אחד מחבריהם, היא קריאתי. אחים אנחנו. ראינו לראות את המדינה בשגשוגה. עתה בשנת ה-70 משמיתנו היא לחזות באור העצום החבוי באחדות של עם ישראל".

כלות וחתני הפרס, בין היתר הם:

פרופ' אלישע קימרון (חקר היהדות), פרופ' שלמה הבלין (חקר הפיזיקה), פרופ' יצחק שלזינגר (חקר הפסיכולוגיה), פרופ' אדווין סרוסי (חקר המוסיקולוגיה), פרופ' סרג'יו הרט (חקר הכלכלה), פרופ' אלכס לובוצקי (חקר המתמטיקה ומדעי המחשב), דוד גרוסמן (ספרות), רון בן ישי (תקשורת), גיל שויד (טכנולוגיה וחדשנות יישומית), יהודית ויהודה ברוניצקי (תעשייה), מרים פרץ (חיזוק הרוח היהודית-ישראלית), דוד לוי (חברה וקהילה), נתן שרנסקי (קליטת עלייה וקיבוץ גלויות), יהודה הראל (חקלאות והתיישבות), פרופ' נאוה בן צבי (חברה וקהילה - חינוך).

מצאת טעות בכתבה? התוכן בכתבה מפר זכויות יוצרים שבבעלותך? נתקלת בפרסומת לא ראויה? דווח/י לנו

# data[].attributes.attachment_link.title
צפו: כלת הפרס מרים פרץ בנאום עוצמתי ומרגש במיוחד - סרוגים

# data[].attributes.attachment_link.description
לקול מחיאות כפיים סוערות ודמעות בעיניים, נעלה הערב (חמישי) כלת פרס ישראל הטרייה, מרים פרץ את טקסי יום העצמאות הממלכתיים בנאום מעורר התרגשות וישראליות, כשהיא מספרת על בניה שנפלו במלחמות ישראל, קוראת לאחדות ישראל.

# data[].attributes.body
סובלנות כלפי ילדים עם צרכים מיוחדים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תנאי הכרחי להצלחה לימודית וחברתית של ילדים עם צרכים מיוחדים בבתי ספר רגילים היא עמדתם החיובית של המורים בנוגע לשילובם עם קבוצת השווים.

מחקרים שנעשו בנושא בארץ ובעולם מצאו כי מורים שמשולבים בכיתתם ילדים עם צרכים מיוחדים חשים תסכול, חוסר ביטחון עצמי וכעס בכל הקשור ליכולתם לתת מענה לתלמידים אלה. כמו כן נמצא כי לעמדתם החיובית של המורים השפעה ישירה על תחושת המסוגלות שלהם לשלב תלמיד עם צרכים מיוחדים בכיתתם. מחקרים מצביעים גם על דיאלוג פנימי של המורה בין זהותו המקצועית כמי שתפקידו ללמד בכיתה הטרוגנית ותפיסתו האישית ביחס להכלה וליכולת של אנשים עם לקויות מורכבות להשתלב בחברה. מהאמור לעיל נראה כי כבר בשלב הכשרת המורים חשוב לחשוף את הסטודנטים להוראה למפגש בגובה העיניים עם אנשים בני גילם עם צרכים מיוחדים החיים בקהילה. מפגש כזה יוצר מרחב אינטימי ואישי לבחינת האני מאמין של איש החינוך.

במכללת לוינסקי לחינוך מפעילים מפעילים מזה חמש שנים קורס אקדמי ייחודי שבו לומדים יחדיו סטודנטים לחינוך מיוחד ובוגרים עם מוגבלות שחיים בקהילה. הקורס לווה במחקר שבדק כיצד הלמידה המשותפת השפיעה על עמדות המורים לעתיד בנושא שילוב והכלה וכיצד החוויה המשותפת תרמה לפיתוח זהותן המקצועית. מפגשים אלה נערכו בסדנה דינמית ששילבה אמצעי הבעה שונים כמו מוסיקה, צילום והסרטה אשר היוו קרקע פוריה לביטוי רגשי וחברתי של משתתפי הקורס.

מממצאי המחקר עולה כי לחוויה האישית המערבת מגע וקשר עם אנשים שיש להם מוגבלות ישנו ערך משמעותי בתהליך ההכלה בכלל ובפיתוח זהותם של סטודנטים להוראה. חווית ההשתתפות בקורס במבנה של סדנה אפשרה לסטודנטיות הכרות קרובה עם העצמות והאתגרים של אנשים עם צרכים מיוחדים ועם האתגרים שלהן עצמן. חלק מהסטודנטיות דיווחו כי המפגש השוויוני בסדנה הקל עליהן לחוש אמפתיה כלפי תלמידיהם עם צרכים מיוחדים מאוחר יותר כמורות.
אני מייחסת חשיבות רבה למפגש "בגובה העיניים" בין סטודנטים ללא מוגבלות ומבוגרים עם מוגבלות, מפגשים מהסוג הזה מעודדים דפוסי מחשבה ומעצבים באופן דינמי את זהותן המקצועית של המורים האמונים על הוראתם והכלתם של תלמידים עם צרכים מיוחדים במערכת החינוך. התיקון לחוק החינוך המיוחד שנכנס לפועל לפני מספר חודשים, אשר בעקבותיו צפויה עליה במספר התלמידים עם צרכים מיוחדים שישולבו בכיתות רגילות מאתגר את התפיסות והעמדות הקיימות בקרה אנשי החינוך ביחס להכלתם של אנשים עם מוגבלויות במרחבי החינוך והקהילה. נושא זה יחייב את המורים בבתי הספר למציאות חדשה, בה התמהיל הכיתתי יהיה מגוון הרבה יותר, בו ישולבו ילדים עם צרכים מיוחדים מורכבים יותר מאלו שמשולבים היום לצד ילדים "רגילים" אשר דורשים מהמורה התייחסות ייחודית לא פחות. אסכם ואומר כי בכדי שהמורים והסטודנטים לעתיד יפתחו הוראה מכילה תרתי משמע, חשוב לחשוף אותם כבר בזמן לימודיהם לתואר ראשון בחינוך והוראה לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים במנעד רחב של לקויות הן בבתי הספר והן בקהילה. רק דרך החשיפה, ההתנסות וההתמודדות נוכל להפחית את תחושות התסכול והכעס של המורים במפגש עם אוכלוסיות אלו ולהגביר את תחושת המסוגלות האישית אשר תעצים את ההכלה, האמפתיה וההתמודדות בשטח.
ד"ר אורלי הבל היא ראש תכנית לחינוך מיוחד במכללת לוינסקי לחינוך

# data[].attributes.attachment_link.title
סטודנטים להוראה הלומדים לצד אנשים עם צרכים מיוחדים הופכים לטובים יותר

# data[].attributes.attachment_link.description
תנאי הכרחי להצלחה לימודית וחברתית של ילדים עם צרכים מיוחדים בבתי ספר רגילים היא עמדתם החיובית של המורים בנוגע לשילובם עם קבוצת השווים. מחקרים שנעשו בנושא בארץ ובעולם מצאו כי מורים שמשולבים בכיתתם ילדים עם צרכים מיוחדים חשים תסכול, חוסר ביטחון עצמי וכעס בכל הקשור ליכולתם לתת מענה לתלמידים אלה.

# data[].attributes.headline
שולמית שילוני

# data[].attributes.subject
שולמית שילוני

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך.

אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני". תהליך ערכי-חברתי, במסגרתו מערכת החינוך תקיים בשנים הקרובות פעילויות חינוכיות להטמעת ערכי הסובלנות, ההכלה והכרת האחר, בשלל המסגרות של המערכת.

תלמידי בית הספר מול תבור ביום הראשון לכניסתם לבניין החדש בחברת המנהל הלל הילמן | צילום: באדיבות בית הספר כדורי כולם שונים, כולם רצויים

כחלק מהטמעת התוכניתבמערכת החינוך, פועל המשרד לשילובם של ילדים בעלי מוגבלויות גם במסגרות החינוך הרגילות. זאת באמצעות בניית קמפוסים משולבים שבהם לומדים יחד תלמידים מהחינוך הרגיל והחינוך המיוחד.

מדובר במהלך חדש יחסית. עד כה מוקמו בתי ספר לתלמידים עם אוטיזם בנפרד ממוסדות החינוך הרגיל, מה שבאופן טבעי מנע מפגש יומיומי וחיבור אפשרי בין תלמידי שתי המסגרות. בתחילת שנת הלימודים הנוכחית, פתח משרד החינוך את בית הספר לחינוך מיוחד "מול תבור" הפועל בתוך כפר הנוער כדורי. בית הספר הוקם בהשקעה של 13 מיליון שקל והוא כולל 10 כיתות ומתקנים מיוחדים, המותאמים לצרכיהם של אוטיסטים בתפקוד נמוך. כיום לומדים בו כ-25 תלמידים, בגילאי 13-21 ובשלוש השנים הקרובות בית הספר צפוי להתרחב ולקלוט כ-80 תלמידים.

"כפר הנוער 'כדורי'", מסביר הלל הילמן, מנהל הכפר "נמצא בבעלותו של המינהל לחינוך התיישבותי ומשתייך לגף בתי ספר ניסויים במשרד החינוך בזכות נושא המחקר והאג'נדה העומד בבסיסו: חיים בחברה רב תרבותית.

"הידיעה כי כולנו שונים ולכל אחד יש פה מקום מתקיימת הלכה למעשה לכל אורך השנה, באמצעות סדנאות ופאנלים, לתלמידים ולמורים. העיסוק בגיוון ובשונות הוא שיטתי בכל מחזורי הלימוד".
איך הגיבו תלמידי בית הספר לתלמידים החדשים?
"שילובם של האוטיסטים התקבל על ידי תלמידי בית הספר באהבה רבה. מספר רב של תלמידים התנדבו לחנוך את הנערות והנערים האוטיסטים במסגרת תוכנית מחויבות אישית".

מי "מרוויח" יותר מהשילוב - תלמידי החינוך הרגיל או הנערים בעלי הצרכים המיוחדים?

"כולם מרוויחים. זו התגשמות התוכנית 'האחר הוא אני'. כפר הנוער שלנו נטוע בטבע וזה אידיאלי עבור תלמידי החינוך המיוחד, שעד היום למדו בבית הספר היסודי במסילות, ללא אפשרות להמשיך את הלימודים במסגרת תיכונית. אצלנו הם נחשפים לנערים בני גילם בתפקוד גבוה, ואילו תלמידי כפר הנוער מקבלים שיעור חשוב בסובלנות, מתרגלים מיומנות של שיח ותקשורת מול אנשים מורכבים הזקוקים להנגשה".

אירוע משותף לראש השנה | צילום: באדיבות בית הספר כדורי אוכלים יחד, מבלים יחד

ד"ר בני פישר, ראש המינהל לחינוך התיישבותי ופנימייתי במשרד החינוך, מדגיש כי מדובר במגמה ארוכת טווח. "זהו מודל חינוכי הנובע מתפישה ערכית וחברתית המבקשת ליצור בין התלמידים חיבור משמעותי, שיש בו קבלה, נתינה ותרומה הדדית של כלל השותפים מהחינוך הרגיל ומהחינוך המיוחד", אומר פישר.

במסגרת שיתוף הפעולה בין תלמידי החינוך המיוחד והרגיל, מקיימים התלמידים פעילויות משותפות, אוכלים יחד בחדר האוכל של הכפר, האוטיסטים מבקרים בענפי חקלאות שונים שתלמידי הכפר מתחזקים, כגון פינת החי, הדיר, הרפת, האורווה ועוד. כמו כן תלמידי כדורי מבצעים ביחד עם התלמידים האוטיסטים התנדבויות שונות בקהילה.

"לקראת ראש השנה הזמנו תלמידים שמנגנים להפעיל את תלמידי החינוך המיוחד במוזיקה ושירה. כשהגיע הזמן להיכנס לכיתות, תלמידי החינוך המיוחד התקשו להיפרד. אחת הבנות, נערה עם קשיי תקשורת גדולים, נצמדה לגיטרה בה ניגן אחד הנערים. הזכרתי באוזניו את סיפור החלילן מהמלין, והוא קם ממקומו ותוך כדי נגינה הוביל את התלמידים לכיתות, כשאותה נערה ממשיכה לאחוז בגיטרה".

גם הורי תלמידי החינוך המיוחד מאושרים מהמהלך. "זו יוזמה חשובה שתסייע מאוד לילדים גם בהיבט הלימודי ובעיקר בהיבט החברתי", אומר אביה של אחת התלמידות, "בית הספר החדש מאפשר לילדים שלנוללמוד במוסד חינוך איכותי, להרגיש שווים ולחוש תחושת שייכות למשפחה אחת גדולה, משפחת כדורי".

# data[].attributes.attachment_link.title
האחר הוא אני - שילוב תלמידים אוטיסטים במסגרות

# data[].attributes.attachment_link.description
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך. אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני".

# data[].attributes.body
הם אורי ונועם כלטוב מירושלים, היא ביסאן אבו לבן מרמלה אבל כשהם עלו על במת "בית ספר למוסיקה" וביצעו יחד את "חורף 73" הם הפכו לגוף אחד, הרמוני ומושלם, כזה שמוחק את כל ההגדרות ומזכיר לכולנו שאולי הגיע הזמן לקיים הבטחות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בשלב הדואטים שייצא לדרך עם המעבר של "בית ספר למוסיקה" לימי שישי ושבת (6-7.11, 21:00), המורה יהורם גאון החליט לאחד בין ביסאן לנועם ואורי כל טוב. השיר שהוא בחר עבורם הוא "חורף 73", שכתב בידי שמואל הספרי והפך לסמל של מלחמת יום הכיפורים ולאחד השירים המזוהים ביותר עם יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. השיר מהווה מעין מונולוג של הילדים שנולדו בארץ לאחר המלחמה, והוא מבטא את הכאב הגדול שמרגישים אותם דורות שהוריהם הבטיחו להם את יונת השלום אך בפועל גם הם נאלצים להתבגר לתוך מציאות של צבא ומלחמות.

הביצוע עוצר הנשימה של השלושה לשיר הצליח לגעת בכל מי שישב בקהל וגרם ללא מעט דמעות לזלוג מעצמן. אחד מרגעי השיא שלו קורה כאשר בפזמון האחרון הם שרים "אנחנו הילדים של חורף שנת 2003", מה שמעלה את הנקודה כי למרות שחלפו ארבעים חורפים מאז חורף 1973, בימים אלה נראה כי דבר לא השתנה.

מירי אלוני | תמונת AVI: בית ספר למוסיקה- עונה 3, שידורי קשת

רוחמה רז | תמונת AVI: בית ספר למוסיקה- עונה 3, שידורי קשת המורה יהורם | תמונת AVI: בית ספר למוסיקה- עונה 3, שידורי קשת
עוד ב"בית ספר למוסיקה": "בית ספר למוסיקה" - שישי ושבת, 21:15

# data[].attributes.attachment_link.title
"הילדים של חורף 2003": צפו בביצוע שלא הותיר אף עין יבשה באולפן

# data[].attributes.attachment_link.description
בשלב הדואטים שייצא לדרך עם המעבר של "בית ספר למוסיקה" לימי שישי ושבת (6-7.11, 21:00), המורה יהורם גאון החליט לאחד בין ביסאן לנועם ואורי כל טוב. השיר שהוא בחר עבורם הוא "חורף 73", שכתב בידי שמואל הספרי והפך לסמל של מלחמת יום הכיפורים ולאחד השירים המזוהים ביותר עם יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

# data[].attributes.body
התוכנית שריגשה את כל העולם - מגיעה לכאן: הקמנו גן ילדים בתוך דיור מוגן, ובדקנו במשך שישה שבועות איך החיבור הבין-דורי משפיע על הילדים והדיירים. התוצאות היו מדהימות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שמונים וארבע

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פרויקט בין דורי

# data[].attributes.attachment_link.title
שמונים וארבע - פרקים מלאים, כתבות ועוד | כאן

# data[].attributes.attachment_link.description
מה קורה כשמקימים גן ילדים בתוך דיור מוגן? התוכנית שריגשה את כל העולם מגיעה לכאן

# data[].attributes.headline
טלאור שטיברג

# data[].attributes.subject
טלאור שטיברג

# data[].attributes.body
שיעורי סובלנות בעקבות דברי פרץ: "הציבור מתקדם מנבחריו"

תלמידים ברחבי הארץ השתתפו הבוקר בשיעורים על קבלת האחר בעקבות דבריו של שר החינוך ב"ידיעות אחרונות". הסטנדאפיסט נדב אבקסיס ביקר בתיכון ברמת גן ואמר לאולפן ynet: "השינוי הגיע בזכות האזרחים, אף פוליטיקאי לא יהרוס"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תלמידי תיכון "אהל שם" ב רמת גן פתחו היום (ראשון) את יום הלימודים בשיעור על קבלת האחר יחד עם שורת בתי ספר אחרים במרכז הארץ ש התרעמו על דברי שר החינוך רפי פרץ בריאיון ל"ידיעות אחרונות". הסטנדאפיסט נדב אבקסיס, שהגיע לבית הספר מלווה בסגן ראש העיר ליעד אילני, נפגש עם תלמידי כיתה י' ושוחח עימם על הנושא.

"לא ישנתי הלילה", הודה אבקסיס בריאיון לאולפן ynet. "היה לי קשה. אני לא יודע עד כמה רפי פרץ רצה שהדבר שהוא אמר יצא ככה, אבל אני חושב שהמצב במדינת ישראל ב-2020 הוא מצב מדהים, כי כשבונים נכון אי אפשר להרוס", אמר.

"אף פוליטיקאי לא יכול להרוס. העובדה שאני מדבר חופשי על היציאה מהארון לא רק בתל אביב, אלא גם בירוחם, זה מדהים. אנשים מקבלים את זה היום טבעי", המשיך אבקסיס. "השינוי לטובה הגיע בזכות האזרחים, לא הפוליטיקאים. הציבור הרבה יותר מתקדם מהנבחרים שלו".
ממלא מקום ראש העיר, ליעד אילני, אמר לתלמידים כי הוא מתוסכל מדברי השר. "פתאום מגיע שר החינוך, שאמור לשדר הכלה כלפי כולם, ובשנייה אחת מביא למצב שבו ילד אחד מרגיש לא בריא", אמר אילני. "קשה מאוד לבנות וקל מאוד להרוס. כל מערכת בחירות, כל נבחר ציבור שמייצג סקטור צריך להוכיח את עצמו. אותו שר חינוך השווה את מצעד הגאווה למצעד על כלבים, ובבחירות לאחר מכן דיבר על טיפולי המרה. זה לא במקרה, הכל מתוכנן", טען.
"אנשים כמו הרב רפי פרץ לא מרגשים אותי, זה הנוער במדינה שמרגש אותי", אמר חבר מועצת העיר ישראל זרי, שמחזיק בתיק הקהילה הגאה. "המטרה שלי כנבחר ציבור היא לא לשכנע פוליטיקאים, אלא לייצר מציאות שבה הנוער גדל באמונה שבה כל בן אדם הוא טבעי ונורמלי כל עוד לא הוא לא פוגע בסביבה שלו.

"מפלגות שיעשו כל דבר כדי לקושש עוד כמה קולות ולאחוז בכיסא הם עלה נידף", המשיך זרי. "הנוכחות שלנו היום בבתי הספר ובתנועות הנוער הם זרעי חינוך לעולם טוב שדור העתיד גדל אליו".

פרץ נשאר בריאיון למוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות" כיצד היה מגיב אם אחד מילדיו היה מגלה נטייה מינית שונה. פרץ השיב כי "ברוך השם הילדים שלי גדלו בצורה טבעית ובריאה. הם בונים את הבתים שלהם מתוך ערכים יהודיים. אני לא מעסיק את הראש שלי במה היה אם". פרץ גם הגדיר משפחה נורמטיבית - "עם איש ואישה".

יו"ר איגוד הפסיכיאטריה בהסתדרות הרפואית, ד"ר צבי פישל, מתח אתמול ביקורת על שר החינוך ואמר: "נורמלי וטבעי הם מה שהחברה מגדירה, בדיוק כמו שמונוגמיה לא תמיד נתפשה בעינינו כדבר טבעי. הומוסקסואליות אינה הפרעה, אלא אחת ממגוון התכונות האנושיות, זו עובדה מדעית. אין קשר בין הומוסקסואליות לאופן שבו האדם גדל ואין לאיש מאיתנו היכולת להשפיע על זהות או אוריינטציה מינית. ניסיון שכזה יכול להוביל רק לחנק הנטייה הטבעית ולחיים בסוד ושקר שעלולים להוביל לדיכאון, חרדה ואף חלילה לאובדנות".

# data[].attributes.attachment_link.title
שיעורי סובלנות בעקבות דברי פרץ: "הציבור מתקדם מנבחריו"

# data[].attributes.attachment_link.description
תלמידי תיכון "אהל שם" ב רמת גן פתחו היום (ראשון) את יום הלימודים בשיעור על קבלת האחר יחד עם שורת בתי ספר אחרים במרכז הארץ ש התרעמו על דברי שר החינוך רפי פרץ בריאיון ל"ידיעות אחרונות". הסטנדאפיסט נדב אבקסיס, שהגיע לבית הספר מלווה בסגן ראש העיר ליעד אילני, נפגש עם תלמידי כיתה י' ושוחח עימם על הנושא.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
על רקע המתיחות בין חרדים לחילונים בצל התפשטות הקורונה ביישובים חרדיים, יוזמה חדשה מנסה לשלב בין זיכרון השואה לפיוס בחברה הישראלית. הקונגרס הישראלי, מיזם משותף לאוניברסיטת בר אילן וקרן מנומדין, יערוך מחר, ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה, סדרה של מפגשי זום, שמטרתם להפגיש בין חרדים לחילונים לשיח משותף על שואה, גבורה וזיכרון.

"מטרת המפגשים היא להנציח את השואה גם בתקופה הזו", מסביר מנכ"ל הקונגרס הישראלי גלעד וינר, אשר יזם את סדרת המפגשים. "השיחה הזו חשובה במיוחד השנה, על רקע עליית המתח בין הקבוצות השונות באוכלוסייה. בין הכעס החילוני על מה שנתפס כאי קיום של הוראות הממשלה בתקופת מגיפת הקורונה, לבין התדהמה החרדית על הגדרות שהוקמו בין בני ברק לרמת גן והתחושות ההיסטוריות שהצעד הזה עורר, יש צורך בשיחה אמיתית וכנה. שיחה שתנסה להתעלות מעבר לדעות הקדומות וליצור יחד תודעה משותפת של זיכרון השואה, שתאפשר לגשר במשהו על הפערים שנפערו".

במהלך המפגשים ייערכו שיחות על זיכרון השואה, שבהן ידונו בשאלות כיצד יש להנציח את זכר הקורבנות והעולם שאבד, מהם הלקחים ההיסטוריים וכיצד ניתן לעצב זיכרון משותף לציבור החרדי והכללי בישראל. באירוע מתוכננת סדרה ארוכה של מפגשי זום, שייערכו על בסיס מוניציפלי, בין השאר בערים ירושלים, מודיעין, חיפה, רחובות, אשדוד ויבנה.

המפגשים יתקיימו בשיחות וידיאו ויוגבלו ל־30־50 משתתפים לשיחה, כאשר המשתתפים ינותבו לקבוצות השונות. באירוע, שיחל מחר בשעה 20:30, צפויים להשתתף מאות בני אדם מרחבי הארץ.

"הקונגרס הישראלי" הוקם במטרה לתת מענה למתח המתמשך בין זהותה היהודית לזהותה הדמוקרטית של המדינה, כאשר המפתח לגישור על המתח היסודי הזה הוא תהליך ציבורי רחב היקף של בניית הסכמות. להשתתפות באירועי השיח מחר ניתן להירשם בקישור שמופיע באתר.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
החברה הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.title
יוזמה חדשה: שיחות פיוס ב״זום״ בהשתתפות חילונים, דתיים וחרדים

# data[].attributes.attachment_link.description
על רקע המתיחות בין חרדים לחילונים בצל התפשטות הקורונה ביישובים חרדיים, יוזמה חדשה מנסה לשלב בין זיכרון השואה לפיוס בחברה הישראלית. הקונגרס הישראלי, מיזם משותף לאוניברסיטת בר אילן וקרן מנומדין, יערוך מחר, ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה, סדרה של מפגשי זום, שמטרתם להפגיש בין חרדים לחילונים לשיח משותף על שואה, גבורה וזיכרון.

# data[].attributes.headline
אחוה אפשטיין

# data[].attributes.subject
אחוה אפשטיין

# data[].attributes.body
תלמידים יהודים וערבים, זה לצד זה, בכיתה אחת, לומדים ביחד בעברית ובערבית - כך נראית שגרת הלימודים בבתי־הספר הדו־לשוניים בישראל. מה שהחל כיוזמה של הורים שרצו לשנות את המציאות דרך חינוך משותף, הפך למפעל מצליח המשלב אלפי תלמידים ברחבי הארץ, שמנסים להפוך את החזון למציאות. וגם כשהעולם שמחוץ לבית־הספר כולל מתיחויות ואלימות על רקע לאומי, הם לא מנסים להסתיר את השסעים, אלא להתמודד איתם: "במקומות שבהם אנשים אחרים אומרים 'בואו לא נדבר על זה כדי להישאר חברים', אנחנו אומרים ‘בואו נדבר על זה כדי להישאר חברים'"

# data[].attributes.body
להכיר את האחר – ומקרוב

במוסד החינוכי הוותיק כדורי שבגליל התחתון נפתח בתחילת שנת הלימודים הנוכחית בית ספר נוסף: "מול תבור", בית חינוך המיועד לאוטיסטים בתפקוד נמוך. השכנות בין שני בתי הספר יצרה קשר מיוחד במינו שכולם יוצאים נשכרים ממנו: "התלמידים מקבלים שיעור חשוב בסובלנות"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך.

אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני". תהליך ערכי-חברתי, במסגרתו מערכת החינוך תקיים בשנים הקרובות פעילויות חינוכיות להטמעת ערכי הסובלנות, ההכלה והכרת האחר, בשלל המסגרות של המערכת.

תלמידי בית הספר מול תבור ביום הראשון לכניסתם לבניין החדש בחברת המנהל הלל הילמן | צילום: באדיבות בית הספר כדורי כולם שונים, כולם רצויים

כחלק מהטמעת התוכניתבמערכת החינוך, פועל המשרד לשילובם של ילדים בעלי מוגבלויות גם במסגרות החינוך הרגילות. זאת באמצעות בניית קמפוסים משולבים שבהם לומדים יחד תלמידים מהחינוך הרגיל והחינוך המיוחד.

מדובר במהלך חדש יחסית. עד כה מוקמו בתי ספר לתלמידים עם אוטיזם בנפרד ממוסדות החינוך הרגיל, מה שבאופן טבעי מנע מפגש יומיומי וחיבור אפשרי בין תלמידי שתי המסגרות. בתחילת שנת הלימודים הנוכחית, פתח משרד החינוך את בית הספר לחינוך מיוחד "מול תבור" הפועל בתוך כפר הנוער כדורי. בית הספר הוקם בהשקעה של 13 מיליון שקל והוא כולל 10 כיתות ומתקנים מיוחדים, המותאמים לצרכיהם של אוטיסטים בתפקוד נמוך. כיום לומדים בו כ-25 תלמידים, בגילאי 13-21 ובשלוש השנים הקרובות בית הספר צפוי להתרחב ולקלוט כ-80 תלמידים.

"כפר הנוער 'כדורי'", מסביר הלל הילמן, מנהל הכפר "נמצא בבעלותו של המינהל לחינוך התיישבותי ומשתייך לגף בתי ספר ניסויים במשרד החינוך בזכות נושא המחקר והאג'נדה העומד בבסיסו: חיים בחברה רב תרבותית.

"הידיעה כי כולנו שונים ולכל אחד יש פה מקום מתקיימת הלכה למעשה לכל אורך השנה, באמצעות סדנאות ופאנלים, לתלמידים ולמורים. העיסוק בגיוון ובשונות הוא שיטתי בכל מחזורי הלימוד".
איך הגיבו תלמידי בית הספר לתלמידים החדשים?
"שילובם של האוטיסטים התקבל על ידי תלמידי בית הספר באהבה רבה. מספר רב של תלמידים התנדבו לחנוך את הנערות והנערים האוטיסטים במסגרת תוכנית מחויבות אישית".

מי "מרוויח" יותר מהשילוב - תלמידי החינוך הרגיל או הנערים בעלי הצרכים המיוחדים?

"כולם מרוויחים. זו התגשמות התוכנית 'האחר הוא אני'. כפר הנוער שלנו נטוע בטבע וזה אידיאלי עבור תלמידי החינוך המיוחד, שעד היום למדו בבית הספר היסודי במסילות, ללא אפשרות להמשיך את הלימודים במסגרת תיכונית. אצלנו הם נחשפים לנערים בני גילם בתפקוד גבוה, ואילו תלמידי כפר הנוער מקבלים שיעור חשוב בסובלנות, מתרגלים מיומנות של שיח ותקשורת מול אנשים מורכבים הזקוקים להנגשה".

אירוע משותף לראש השנה | צילום: באדיבות בית הספר כדורי אוכלים יחד, מבלים יחד

ד"ר בני פישר, ראש המינהל לחינוך התיישבותי ופנימייתי במשרד החינוך, מדגיש כי מדובר במגמה ארוכת טווח. "זהו מודל חינוכי הנובע מתפישה ערכית וחברתית המבקשת ליצור בין התלמידים חיבור משמעותי, שיש בו קבלה, נתינה ותרומה הדדית של כלל השותפים מהחינוך הרגיל ומהחינוך המיוחד", אומר פישר.

במסגרת שיתוף הפעולה בין תלמידי החינוך המיוחד והרגיל, מקיימים התלמידים פעילויות משותפות, אוכלים יחד בחדר האוכל של הכפר, האוטיסטים מבקרים בענפי חקלאות שונים שתלמידי הכפר מתחזקים, כגון פינת החי, הדיר, הרפת, האורווה ועוד. כמו כן תלמידי כדורי מבצעים ביחד עם התלמידים האוטיסטים התנדבויות שונות בקהילה.

"לקראת ראש השנה הזמנו תלמידים שמנגנים להפעיל את תלמידי החינוך המיוחד במוזיקה ושירה. כשהגיע הזמן להיכנס לכיתות, תלמידי החינוך המיוחד התקשו להיפרד. אחת הבנות, נערה עם קשיי תקשורת גדולים, נצמדה לגיטרה בה ניגן אחד הנערים. הזכרתי באוזניו את סיפור החלילן מהמלין, והוא קם ממקומו ותוך כדי נגינה הוביל את התלמידים לכיתות, כשאותה נערה ממשיכה לאחוז בגיטרה".

גם הורי תלמידי החינוך המיוחד מאושרים מהמהלך. "זו יוזמה חשובה שתסייע מאוד לילדים גם בהיבט הלימודי ובעיקר בהיבט החברתי", אומר אביה של אחת התלמידות, "בית הספר החדש מאפשר לילדים שלנוללמוד במוסד חינוך איכותי, להרגיש שווים ולחוש תחושת שייכות למשפחה אחת גדולה, משפחת כדורי".

# data[].attributes.attachment_link.title
האחר הוא אני - שילוב תלמידים אוטיסטים במסגרות

# data[].attributes.attachment_link.description
בכפר הנוער "כדורי" לומדים זה לצד זה יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים. לאותו מרקם ייחודי הצטרף השנה למסגרת כפר הנוער גם בית ספר בו לומדים אוטיסטים בתפקוד נמוך. אחת מתוכניות הדגל של משרד החינוך לשנת הלימודים הנוכחית ולבאות אחריה היא " האחר הוא אני".

# data[].attributes.body
חוגגים אהבה במתחם התחנה: קמפיין חדש במקום – 'חורף של אהבה' – קמפיין שכולו סובלנות, הקשבה הדדית והמון אהבה. במרכזו של הקמפיין מיזם מיוחד, 'הלב של ירושלים'. מדובר במיצג ענק של לב, הגדול ביותר במזרח התיכון, אשר יאיר את המרחב כולו באור של סובלנות ואהבה, תחת המסר: "יש בי אהבה והיא תנצח".
https://www.kolhair.co.il/culture/38688/

# data[].attributes.headline
בפרויקט "דו קיום על גלגלי

# data[].attributes.body
בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים.

# data[].attributes.body
בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.body
בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ראש ישיבת 'כסא רחמים', הגאון רבי מאיר מאזוז, שלח בשבוע שעבר את ספרו החדש 'בית נאמן' לראשון לציון, הגאון רבי יצחק יוסף. הראש"ל החזיר לרב מאזוז את ספרו הכולל פסקי דין מבית הדין. וכפי שנ חשף ב'כיכר השבת', בערב ראש השנה קיימו הרבנים שיחת טלפון שהעבירה את מסר השלום.

לידי 'כיכר השבת' הגיע תיעוד של ההקדשות ששלחו הרבנים האחד לשני ומעבירות את המסר של השלום הספרדי.

הגר"מ מאזוז כתב לראשל"צ: "לכבוד הגאון המפורסם, הראשון לציון והרב הראשי לישראל, כמה"ר ר' יצחק יוסף שליט"א. בברכת שנה טובה וכבוד רב. אלול תש"פ. כולם בחכמה עשית לפ"ק".

הגר"י יוסף שיגר לגר"מ מאזוז את ספרו וכתב: "לכבוד הגאון המפורסם, ראש ישיבת 'כסא רחמים', כהר"ר הג"ר מאיר מאזוז שליט"א, בברכת שנה טובה ומבורכת בריאות איתנה ורפו"ש לאורך ימים".

כפי שדווח ב'כיכר השבת, במהלך השיחה בערב ראש השנה, הראשון לציון סיפר לגר"מ כי מקפיד מידי יום לערוך לו 'מי שברך' בתפילת שחרית וזה לאחר שהרב אושפז בשבוע שעבר בשל חולשה ושחרר ימים לאחר מכן.

הגר"מ מאזוז חיזק את ידיו של הגר"י יוסף על עמידתו האיתנה בנושא בתי הדין הרבניים: "כבודו לא יחשוש, ימשיך להיות חזק".

# data[].attributes.attachment_link.title
בלעדי: 'השלום הספרדי' בהקדשות הרבנים - כיכר השבת

# data[].attributes.attachment_link.description
ראש ישיבת 'כסא רחמים', הגאון רבי מאיר מאזוז, שלח בשבוע שעבר את ספרו החדש 'בית נאמן' לראשון לציון, הגאון רבי יצחק יוסף. הראש"ל החזיר לרב מאזוז את ספרו הכולל פסקי דין מבית הדין. וכפי שנ חשף ב'כיכר השבת', בערב ראש השנה קיימו הרבנים שיחת טלפון שהעבירה את מסר השלום.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פרסום ראשון: ממשלת ישראל מאשרת הבוקר (שישי) במשאל טלפוני את השוואת התנאים וההגבלות בבתי הכנסת למסעדות, וזה לאחר ביקורת קשה מצד הציבור החרדי ונציגיו וגרירת רגליים מצד מערכת הבריאות וקבינט הקורונה.

החלטת הממשלה תובא לאישור ועדת החוקה של הכנסת ביום ראשון הקרוב, וככל שלא תתקבל החלטה אחרת התקנות יכנסו לתוקפן בשעה 14:00.

פרופ' רוני גמזו בראיון ראשון למגזר החרדי

פרטי המתווה המלא

בשטח פתוח: ההתקהלות תהיה מותרת עד 30 אנשים. בשטח סגור: עד 80 מ"ר - מותרת התקהלות של עד 10 אנשים.
מעל 80 מ"ר - מותרת התקהלות של עד 20 אנשים.

התפוסה במקום ציבורי או עסקי שאינו בית תפילה או בית אוכל יכולה להיות גם לפי אדם לכל 7 מ"ר (הגבוה מביניהם).
(מקום ציבורי או עסקי הוא כל מקום הפתוח לציבור או עסק, חוץ ממקום שפעילותו נאסרה, בהם - קניון, מוזיאון, שוק, חנויות, עסקים אטרקציות תיירותיות, בריכות, חדרי כושר וכו').
* עשו לייק לעמוד הפייסבוק של 'כיכר השבת' ותישארו מעודכנים
ההגדרה של "אנשים הגרים יחד" תורחב גם למלווה של אדם בעל מוגבלות. כמו כן, בשירות משלוחים, לבקשת אדם בעל מוגבלות תתאפשר הכנסת המשלוח לתוך הבית.

כזכור, כבר בשבוע שעבר הצהיר פרופסור רוני גמזו כי ישווה את התנאים בין בתי הכנסת למסעדות: "ההבדלים בין המסעדות לבתי הכנסת כואבים, אני אשנה את זה, אבל זה ייקח זמן". לדבריו: "אני חושב שבחללים סגורים - אנחנו צריכים לבטא מגבלה שהיא תלויה בגודל המקום. זה נכון גם למסעדות. לא היה חכם לקבוע שעשרה בבית כנסת קטן ועשרה בבית כנסת גדול".

גמזו הוסיף בנושא ואמר: "יש כמה הגדרות שלא מסודרות. השבוע אנחנו נסדר את זה, יגיעו הגדרות מסודרות. לא יהיו יותר ניגודים כאלו. צריך שיהיה קו אחיד בין המסעדות לבתי הכנסת, לא קו שאני לא יכול להסביר אותו, אנחנו מאבדים את הציבור".

# data[].attributes.attachment_link.title
הממשלה אישרה: בתי הכנסת כמו מסעדות - כיכר השבת

# data[].attributes.attachment_link.description
פרסום ראשון: ממשלת ישראל מאשרת הבוקר (שישי) במשאל טלפוני את השוואת התנאים וההגבלות בבתי הכנסת למסעדות, וזה לאחר ביקורת קשה מצד הציבור החרדי ונציגיו וגרירת רגליים מצד מערכת הבריאות וקבינט הקורונה. החלטת הממשלה תובא לאישור ועדת החוקה של הכנסת ביום ראשון הקרוב, וככל שלא תתקבל החלטה אחרת התקנות יכנסו לתוקפן בשעה 14:00.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין צפה בסרטון שהעלה התלמיד ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו, בו נשא שלטים ועליהם המילים הקשות שהטיחו בפניו חבריו לספסל הלימודים. הוא זימן את עמירה למשכנו - וצילם יחד איתו סרטון זהה, המקדם מסרים של אחדות וסובלנות. "במקום שבו מרימים יד, נושיט יד לחיבוק", אמר ריבלין

סרטון המחווה של הנשיא מרגש את הגולשים: בעקבות הסרטון שהעלה ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו בו חשף את היחס המשפיל לו הוא זוכה בבית הספר מחבריו, גם האזרח מספר 1 לא נותר אדיש: הנשיא ראובן (רובי) ריבלין הצטלם יחד עם עמירה לסרטון זהה לזה שהעלה האחרון, שהולך וצובר תאוצה ברשתות החברתיות.

רוצים לקבל עדכונים נוספים? הצטרפו לחדשות 2 בפייסבוק

בסרטון שהעלה עמירה, תלמיד בית הספר עירוני ז' בתל אביב-יפו, הוא צולם נושא שלטים עם המילים שמפנים כלפיו התלמידים האחרים, בהן: "הומו", "קוקסינל", "קול של בת" ועוד כינויים נוספים בגנותו. ריבלין בחר לעשות מעשה - וזימן את עמירה למשכנו כדי לצלם סרטון נוסף, הפעם כדי להעביר מסרים של אחווה וסובלנות.

"כשראיתי את הסרטון המרגש שיזם ג'ורג' עמירה בן ה-11, ביקשתי להיפגש איתו ולהודות לו על היוזמה החשובה והמרגשת", כתב ריבלין בעמוד הפייסבוק שלו, אליו העלה את הסרטון. " ביקשתי מג'ורג ליצור איתי יחד וידיאו דומה משותף, עם מסר של אחדות וסבלנות. וכן, נשמח גם אם תשתפו אותו", ביקש הנשיא.

הנשיא ריבלין עם משפחת עמירה | צילום:

"אסור שנשתוק מול כל סוג של אלימות", הוסיף ריבלין. "זוהי לא רק הבעיה של מערכת החינוך, זוהי בעיה של כולנו. אנחנו רואים אותה צומחת סביבנו, אנחנו חשים אותה גדלה בחברה ועלינו מוטלת החובה לעצור אותה. במקום שיש בריונות נדרוש סובלנות, במקום שבו מרימים יד להכות אנחנו נושיט ידנו לחיבוק. לא הייתה ולא תהיה סובלנות לאלימות".

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - צפו: המחווה המרגשת של הנשיא ריבלין לתלמיד שהושפל

# data[].attributes.attachment_link.description
נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין צפה בסרטון שהעלה התלמיד ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו, בו נשא שלטים ועליהם המילים הקשות שהטיחו בפניו חבריו לספסל הלימודים. הוא זימן את עמירה למשכנו - וצילם יחד איתו סרטון זהה, המקדם מסרים של אחדות וסובלנות.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
כל העיר ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
הלב של ירושלים במתחם התחנה | כל העיר

# data[].attributes.attachment_link.description
מיצג לב ענק ומאיר מהווה אטרקציה במתחם, במסגרת קמפיין חורף של אהבה...חוגגים אהבה במתחם התחנה: קמפיין חדש במקום - 'חורף של אהבה' - קמפיין שכולו סובלנות, הקשבה הדדית.

# data[].attributes.headline
בה זו משקפת את עיקרון הסו

# data[].attributes.body
בה זו משקפת את עיקרון הסובלנות כי

# data[].attributes.body
מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.body
המוני הישראלים ששלחו את נטע ברזילי לאירופה והמצביעים האירופאים שהעניקו לה את המקום הראשון העדיפו את ישראל המייצגת תפישות מורכבות ולא דיכוטומיות של גוף ושל מגדר, את ישראל השוללת דעות קדומות והומופוביה והמכילה את השונה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המוני הישראלים ששלחו את נטע ברזילי לאירופה והמצביעים האירופאים שהעניקו לה את המקום הראשון העדיפו את ישראל המייצגת תפישות מורכבות ולא דיכוטומיות של גוף ושל מגדר, את ישראל השוללת דעות קדומות והומופוביה והמכילה את השונה

כשנתיים לפני אירוויזיון 1978 כינה ירון לונדון את המוסיקה של ניסים סרוסי "תרבות נמוכה", זרה, אחרת. מוצאו מילא ללא ספק תפקיד מרכזי בכוונותיו האדנותיות של לונדון. כשנה לאחר מכן חל מהפך 1977 וישראל האחרת ניצחה. הליכוד עלה לשלטון ועמו זרמים נוספים שנדחקו עד אז לשולי התרבות הישראלית. אין זה פלא שהצייטגייסט הישראלי החדש התבטא אף בדמות יזהר כהן, זמר ממוצא תימני שהוביל יחד עם להקת "אלפא ביתא" לניצחון בתחרות הזמר הפופולרית ביותר באירופה.

# data[].attributes.attachment_link.title
חשיבותה של סובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
המוני הישראלים ששלחו את נטע ברזילי לאירופה והמצביעים האירופאים שהעניקו לה את המקום הראשון העדיפו את ישראל המייצגת תפישות מורכבות ולא דיכוטומיות של גוף ושל מגדר, את ישראל השוללת דעות קדומות והומופוביה והמכילה את השונה כשנתיים לפני אירוויזיון 1978 כינה ירון לונדון את המוסיקה של ניסים סרוסי "תרבות נמוכה", זרה, אחרת.

# data[].attributes.body
לפני שאנחנו באים לתאגיד האירופי בטענות על דרישותיהם הנוקשות, כדאי שנסתכל פנימה לתוך הבית ונראה שבמכלול הזה של יהודית ודמוקרטית קצת לא נוח לנו עם "היהודית" הכבדה הזו אל מול העולם הגדול. לא סתם יהודית ודמוקרטית מופיעות במגילת העצמאות אחת ליד השנייה. לפעמים הערך הדמוקרטי יכול לשרת את היהודי – שנדע למשל הפעם לדרוש, בשם הדמוקרטיה והכלת האחר, שבמדינה יהודית אנחנו מבקשים סובלנות כלפי מי ששומרים את המסורת הזו. פתרונות יימצאו בהמשך – השאלה היא על הדרך, ואנחנו בחתיכת פיגור.

# data[].attributes.body
"דתיים וחילונים צריכים לשתף פעולה ולא צריך להסתפק במפגשים שיוזמות עמותות שונות", אמר לעיתון "ישראל היום" ראש המנהל לחינוך דתי, ד"ר אברהם ליפשיץ. "בתום שמונה מפגשים תיאורטיים התלמידים יתחלקו לקבוצות קטנות ויעבדו ביחד על המשימה. זה גם ילמד אותם לחיות ביחד ולשרת בצבא כתף אל כתף. בנוסף יהיו להם גם שני מפגשים חווייתיים שבמסגרתם אנו מקווים שהם ילמדו על עולמם של אחרים", הסביר ליפשיץ.

# data[].attributes.attachment_link.title
דתיים וחילונים לומדים ביחד אזרחות - כיפה

# data[].attributes.attachment_link.description
שנת הלימודים נפתחת היום (ה') ועמה בשורה חדשה ללימודי האזרחות: על פי פיילוט חדשני אותו מקדם המנהל לחינוך דתי, יפגשו השנה תלמידים דתיים וחילונים מ-48 מוסדות חינוך בכל רחבי הארץ, למפגשי הכנה משותפים לקראת בחינת הבגרות באזרחות. מחצית מהמשתתפים בפיילוט יגיעו מבתי הספר הממלכתיים ומחיצתם הנותרת מבתי הספר הממלכתיים דתיים.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- עדי נחשוני

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- עדי נחשוני

# data[].attributes.body
פוליטיקה של בריאות: העיקר לא להרגיז את החרדים-

ראש הממשלה מנהל את המשבר עם סדר יום פוליטי מובהק: הוא יאפשר הקלות בסגר לחרדים וישאיר בתפקידו את שר הבריאות שאין פחות מתאים ממנו. כך הוא מוקיר את שותפיו, יכול לתפוס מנהיגות, ולהותיר לאחרים להתמודד עם ועדת החקירה שתבחן את מחדלי מערכת הבריאות.

לדעתי ידיעה זו מבטאת סובלנות מכיוון שהיא מציגה את דעותיהם של החרדים ולמרות שראש הממשלה לא מסכים איתם, הוא מתפשר וניהיה סבלני איתם כדי לא למתוח את הקשרים ביניהם.

# data[].attributes.body
אין ספק שקהילה מעורבת היא מציאות מורכבת הדורשת התחשבות וסבלנות רבה. אך בשביל רבים זו מציאות חיים פשוטה ואף רצויה. "היכולת של היהדות הישראלית המתחדשת לחבר בין חלקים שונים בעם ולהצביע על המשותף יכולה להיות התרופה שלנו לסקטוריאליות האכזרית".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הכנסו לעמוד של יהדות ישראלית

אנו רגילים לשמוע בדרך כלל מקרים בהם נוצר מאבק על רקע "השתלטות" של דתיים על שכונות חילוניות. אך בשיחות עם אנשים המתגוררים ביישובים או בקהילות מעורבות, מתברר כי במקרים זוהי דווקא בחירה מודעת ואידיאליסטית. אנשים שרואים במגורים משותפים ובחוויות משותפות את תמצית ההוויה היהודית ישראלית המתחדשת ושואפים להשתייך "דווקא" לקהילה מגוונת ומכילה, ולא לקהילה הומוגנית.

רק לפני ימים אחדים פורסם סיפורו של פסל "האישה החכמה" - דמות מקראית שהתגוררה באזור תקוע המקראית, שהוצב ביישוב תקוע שבגוש עציון. תקוע הינו יישוב מעורב - דתיים וחילוניים, הנחשב כליברלי במיוחד ובו מתגוררים אמנים רבים. רב היישוב עד לפני שנתיים היה הרב מנחם פרומן ז"ל, אחד הדמויות הצבעוניות ביותר של הציונות הדתית, שדגל בדו-קיום כדרך חיים בין דתיים לחילונים ובין יהודים לערבים.

הצבת הפסל - פרי עבודתה של האמנית, אריאלה בית און - עוררה סערה לאחר שהתושבים הדתיים במקום טענו כי הינו פרובוקטיבי ובעייתי, הן בשל קווי המתאר הנשיים הבולטים שלו והן מצד היותו פסל דבר בעייתי על פי הדיבר "לא תעשה לך פסל". בית און, תושבת היישוב, יצרה את הפסל כחלק מסדרת פסלים שצפויים להיות מוצבים ביישוב ולמרות שהדבר קיבל את אישורו של הרב אריאל הולנד תושב הישוב, מישהו בחר לחבל בפסל ולנתץ חלק ממנו.

הסיפור הוצג כמאבק בין תושביה הדתיים והחילונים של תקוע והציג את האתגר של מגורים משותפים כבעייתי עד בלתי אפשרי. אך מתברר שהתושבים עצמם רואים את הדברים בצורה שונה. "לא מדובר במאבק של דתיים נגד חילונים, מדובר בוויכוח לגיטימי בתוך הקהילה המשותפת שלנו. בין המתנגדים לפסל ישנם חילונים, כפי שבין התומכים ישנם דתיים", אומר תושב תקוע, אדם צחי.

לטענתו, הדיון בתוך הקהילה בנושא הוא דיון ענייני ופורה והבחור שהחליט לפגוע בפסל אינו בעל התנהגות נורמטיבית באופן כללי. "מותר ולגיטימי כמו בכל קהילה שיהיו חילוקי דעות על נושאים שונים. למרבה הצער התקשורת נהנית למצוא דווקא את הקוטביות ולהציג את הדברים כאילו מדובר במלחמת דתיים וחילונים למטרות רייטינג", אומר צחי ומצביע על כך שמעשהו של מטורף אחד הוצג כחלק מהשיח של התושבים ביישוב מה שלטענתו רחוק מהמציאות.

"פנתה אלינו לפני כמה שבועות משהי מכפר סבא והביעה את רצונה להקים קהילה מעורבת", מספרת איילת מרידור

מארגון 'מרקם' - ארגון שמאגד בתוכו כ-30 קהילות מעורבות ופועל לחיזוקן וגיבושן בדרכים שונות. "הצעתי לה קודם כל לחפש ולראות שאכן יש אנשים המעוניינים בכך. בתוך שעה היא התקשרה נרגשת וסיפרה שפרסום פשוט בקבוצות וואטסאפ הביא ל-97 משפחות שהתעניינו והביעו את רצונם להיות חלק מקהילה כזו".

לדבריה, קהילות מעורבות מוקמות במקומות שונים בארץ ולא רק ביישובים. "זה לא סיפור גיאוגרפי בהכרח אלא נושא של התכנסות ורצון להיות שייך" טוענת מרידור.

"אנשים באים לקהילה המעורבת בגלל שהם לא רוצים את הקיטוב הכיתתי שקיים בחברה הישראלית אלא רוצים דווקא את ההבנה וההכלה", אומרת הקריינית והשדרנית, נעמי רביע המתגוררת ומשתייכת לקהילת "קשת" במזכרת בתיה. אצל רביע מדובר בדרך חיים, היא ובעלה אנתוני הם זוג מעורב, הוא דתי והיא חילונית ואת ילדיהם הם שלחו לבית הספר של הקהילה המשלב אף הוא בין דתיים לחילונים.

"בקהילה מעורבת השיח תמיד פתוח ניתן לשוחח ולדון על כל דבר ואין אקסיומות בעייתיות", אומרת רביע שמבהירה כי שהמדינה בעיניה מפוצלת מדי. "הנחת היסוד אצלנו היא שכל התצורות לגיטימיות, בעיניי זה הכרחי לגידול וחינוך ילדים במרחב היהודי ישראלי.

ב'מרקם' מאמינים שהסיפור הקהילתי הוא בעיקר נושא ההשתייכות, "הרצון להיות שייך הוא צורך אנושי שאנחנו מזהים אותו כחזק מאד. בעידן המודרני, אנשים נמצאים היום ברשתות חברתיות שזה מענה שהוא לא בהכרח אמיתי לצורך שלהם להרגיש שייכים למשהו", טוענת מרידור.

בית הכנסת הוא עוגן משמעותי בפעילותן של קהילות דתיות רבות והיעדרו במרחב החילוני יוצר את המחסור ואת

הרצון של חילונים רבים בשייכות. "הדתיים שמשתייכים לקהילות המעורבות מגיעים בדרך כלל מתוך קהילות מאד סגורות והומוגניות", מסבירה מרידור. "אך פעמים רבות הם חשים שהשייכות לקהילות המקור מחייבת התנהלות נוקשה מידי שאינה מתאימה".

בקהילות המעורבות, העיסוק ביהדות הוא בדרך כלל ברמת השייכות הערכית ולאו דווקא בפעילות דתית פולחנית ממשית, למרות שברבות מהקהילות המעורבות חוגגים יחד גם את חגי ישראל ומקיימים תפילות משותפות. "אנחנו מאמינים שהסיפור היהודי ישראלי ציוני, הוא סיפור ששייך לכולנו ולא רק לדתיים, זוהי היהדות הישראלית המתחדשת", אומרת מרידור, לדעתה מציאות החיים בישראל של החלוקה לסקטורים שונים לא הוכיחה את עצמה לטובה והיא סבורה שהגיע הזמן להתנתק מהסקטוריאליות ולעסוק דווקא במה שמחבר ומקשר.

ב'מרקם' מדגישים שהמטרה היא לא ליצור 'מפגש' חד פעמי בין דתיים לחילונים כפי שיש גופים שמארגנים מפגשים כאלה. "אנחנו באים ואומרים שהסיפור הוא סיפור של חיים - לא של מפגש חד פעמי. מפגש זה נחמד, אך לא מה שהחברה הישראלית זקוקה לו. "אנו צריכים ליצור חברה אחת מגוונת ולא אחידה, אך בהחלט מאוחדת ולזכור שיש לנו הרבה יותר מהמשותף מאשר הנבדל", מבהירה מרידור.

כמובן שישנם גם קשיים ואתגרים, "ישנם חילוקי דעות, יש שאלות כיצד בית הכנסת יראה ושאלות נוספות, אך

החיכוך והדיון הפתוח מייצר מחשבה וזה בעיניי דבר הכרחי וחיובי לחינוך ילדים", אומר איש התקשורת, ד"ר יועז הנדל, המתגורר בקהילה מעורבת ביישוב נס הרים. הוא מצביע על כך שילדים דתיים הגדלים במציאות כזו בוחרים לעשות ולקיים את המצוות מתוך מחשבה ולא באופן אוטומטי ורובוטי. לטענתו, החיים בקהילה מעורבת מייצרים מתוך הצורך לדבר ולדון על הכל דווקא מתינות וגשר אמיתי בין דתיים לחילונים.

איילת מרידור סבורה שלמרות חילוקי הדעות רוב השיח המעורב הוא דווקא שיח של זכויות ולא שיח של ויתורים. לדבריה קיים וויתור משני הצדדים, ""לוותר זה לא דבר רע, זה מחזק. גם הדתיים נמצאים במקום מורכב ונדרשת המון סבלנות משני הצדדים. אך לא צריך לעסוק במחיר אלא ברווח שהמרחב המעורב מכיל הרבה יותר".

כמובן שמעבר לפעילות התרבותית המשותפת הקהילתיות מתבטאת גם בדרכים נוספות. "הקהילתיות שלנו היא דבר מאד כיפי, אנו דואגים אחד לשני כל הזמן, יולדת לדוגמא מקבלת ארוחות חמות במשך שבועיים וכן אם משהו חולה כולם נרתמים לסייע", אומרת רביע לסיום.

# data[].attributes.attachment_link.title
דתיים - חילונים: אפשר לגור ביחד?

# data[].attributes.attachment_link.description
הכנסו לעמוד של יהדות ישראלית אנו רגילים לשמוע בדרך כלל מקרים בהם נוצר מאבק על רקע "השתלטות" של דתיים על שכונות חילוניות. אך בשיחות עם אנשים המתגוררים ביישובים או בקהילות מעורבות, מתברר כי במקרים זוהי דווקא בחירה מודעת ואידיאליסטית. אנשים שרואים במגורים משותפים ובחוויות משותפות את תמצית ההוויה היהודית ישראלית המתחדשת ושואפים להשתייך "דווקא" לקהילה מגוונת ומכילה, ולא לקהילה הומוגנית.

# data[].attributes.attachment_link.title
צפו: תנועות הנוער בשיתוף פעולה מרגש - סרוגים

# data[].attributes.attachment_link.description
צפו: תנועות הנוער בשיתוף פעולה מרגש - סרוגים לרגל ראש השנה, תנועות הנוער 'בני עקיבא', 'הצופים' והנוער העובד והלומד משתפים פעולה: אחרי הקיטוב שיצרו מערכות הבחירות השנה החליטו שלוש התנועות לאחד כוחות למען אחדות וחיבור. צפו בסרטון מצאת טעות בכתבה? התוכן בכתבה מפר זכויות יוצרים שבבעלותך? נתקלת בפרסומת לא ראויה?

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- אביטל ריין

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- אביטל ריין

# data[].attributes.body
"כ-40 פלסטינים, בהם תושבי חברון, חוסאן וכפרים פלסטיניים נוספים באזור גוש עציון, הגיעו ביום ראשון לסוכתו של ראש מועצת אפרת עודד רביבי - זאת השנה השלישית ברציפות. בעבר חלקם אף נעצרו על ידי הרשות הפלסטינית ושוחררו.
איש העסקים, תושב חברון, אשרף ג'עברי הודה לאלוף פיקוד המרכז ולמפקד מחוז שי של המשטרה שהגיעו גם הם לסוכה: "היכולת שלנו לשבת יחד ולדבר היא זו המקדמת את השלום". רביבי התייחס לנוער שהגיע ואמר - "מבני הנוער המשתתפים ניתן להאמין שנלמד לחיות זה לצד זה".

לדעתי ידיעה זו מבטאת סובלנות מכיוון שהיא מציגה מפגש בין 2 מגזרים השרויים במחלוקת. למרות המתח הבטחוני והפוליטי בין המתנחלים מאפרת לערביי הסביבה, הם נפגשים כל שנה לשיח מכבד, שיח של שלום

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
כאן-תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
כ-40 פלסטינים, בהם תושבי חברון, חוסאן וכפרים פלסטיניים נוספים באזור גוש עציון, הגיעו ביום ראשון לסוכתו של ראש מועצת אפרת עודד רביבי - זאת השנה השלישית ברציפות. בעבר חלקם אף נעצרו על ידי הרשות הפלסטינית ושוחררו.

איש העסקים, תושב חברון, אשרף ג'עברי הודה לאלוף פיקוד המרכז ולמפקד מחוז שי של המשטרה שהגיעו גם הם לסוכה: "היכולת שלנו לשבת יחד ולדבר היא זו המקדמת את השלום". רביבי התייחס לנוער שהגיע ואמר - "מבני הנוער המשתתפים ניתן להאמין שנלמד לחיות זה לצד זה".

"היכולת שלנו לשבת יחד ולדבר היא זו המקדמת את השלום": כ-40 תושבים מחברון, חוסאן וכפרים פלסטיניים נוספים באזור גוש עציון הגיעו ביום ראשון לסוכתו של ראש מועצת אפרת עודד רביבי - זאת השנה השלישית ברציפות@carmeldangor pic.twitter.com/E16uWgQo9W
- כאן חדשות (@kann_news) 22 באוקטובר 2019

# data[].attributes.attachment_link.title
"היכולת לשבת יחד מקדמת שלום": פלסטינים בסוכה של ראש מועצת אפרת

# data[].attributes.attachment_link.description
כ-40 פלסטינים, בהם תושבי חברון, חוסאן וכפרים פלסטיניים נוספים באזור גוש עציון, הגיעו ביום ראשון לסוכתו של ראש מועצת אפרת עודד רביבי - זאת השנה השלישית ברציפות. בעבר חלקם אף נעצרו על ידי הרשות הפלסטינית ושוחררו.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- אביטל ריין

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- אביטל ריין

# data[].attributes.body
"בחרנו לצאת למסע לעמק השווה. המטרה היא לייצר מפגשים שבהם אנחנו רואים ושומעים אנשים מהמקומות שלהם. זה לא ניסיון לאיחוי, אין לנו שום יומרות לעשות פיוס לאומי או כל מיני מילים גבוהות כאלה. הכוונה שלנו היא להכיר בחלומות ובכאבים של האנשים השונים ששותפים לאותה חברה"

לדעתי ידיעה זו מבטאת סובלנות משום שארגון זה פועל כדי לקרב לבבות ולקבל את השונה, בלי לכפות דעות, ובלי מחלוקות, רק למצוא את מה שמקשר ולנסות להבין את המגזרים השונים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
זה אולי נשמע נאיבי, אבל אני מרגיש שכל מי שבא לפורום שלנו כבר רווי מעולם הטוויטר, הפייסבוק ויתר הרשתות החברתיות. אנשים רוויים מהשפה הזאת ורוצים לשמוע שפה אחרת", אומר הרב בני לאו, שיחד עם השופט בדימוס אליקים רובינשטיין יזם לאחרונה את פורום "העמק השווה", שמטרתו להתמודד עם הקונפליקטים של החברה הישראלית באמצעות מפגשים שבהם חלקים שונים מהחברה הישראלית יכירו חלקים אחרים ויקשיבו להם.

במסגרת הפורום יצאו לאו ועמיתיו למסע בן 40 יום, מ־20 באוגוסט ועד יום הכיפורים, שבו הם מבקרים באזורי חיכוך רגישים ונפגשים עם מגזרים שונים. את המסע החלו במפגש עם היישוב היהודי בחברון, וליתר דיוק במערת המכפלה, "שם נולד הסיפור הישראלי במקורו, ולשם מתנקזים חלק מהחלומות או הסיוטים של החברה הישראלית", כפי שכתב לאו. קבינט הפיוס האזרחי הזה אמור להוות תחליף זמני ל"קבינט הפיוס", שדרשה כחול לבן בהסכם עם הליכוד עם הקמת הממשלה, אך לא יצא לפועל.

"אליקים ואני ביקשנו משר התקשורת, יועז הנדל, לכנס פורום אזרחי בחסות הלשכה שלו, עד שיקום הפורום הממשלתי שהתחייבו אליו בקואליציה", מספר לאו, תושב ירושלים, העומד בראש מיזם 929 - תנ"ך ביחד - ללימוד פרק יומי בתנ"ך.

"בחרנו לצאת למסע לעמק השווה. המטרה היא לייצר מפגשים שבהם אנחנו רואים ושומעים אנשים מהמקומות שלהם. זה לא ניסיון לאיחוי, אין לנו שום יומרות לעשות פיוס לאומי או כל מיני מילים גבוהות כאלה. הכוונה שלנו היא להכיר בחלומות ובכאבים של האנשים השונים ששותפים לאותה חברה".

מה היה הרקע להקמת הפורום?
"ההתבצרות של כל קבוצה בתוך המציאות המצומצמת של עצמה מעוררת חשש מאוד עמוק שהניכור הולך וגדל ולא מאפשר יצירת בסיס לחיים משותפים בחברה הישראלית. ח"כ לשעבר איילת נחמיאס־ורבין ואני לקחנו על עצמנו להוביל את המסע הזה, ובכל שבוע להגיע לנקודה אחת בארץ, לראות ולשמוע את האנשים של המקום, את החוויות שלהם. היינו בינתיים בחברון, בנצרת ובבני ברק. השבוע נגיע לעוטף עזה, לשדרות".

המועד של תחילת המפגשים לא היה מקרי. "התחלנו לפני כשבועיים, בראש חודש אלול", מספר לאו. "הימים האלה הם ימים של סליחות. רצינו לנצל את המומנטום הזה של האקלים המיוחד של לוח השנה ולהביא את עצמנו בתור פעימה ראשונה לפורום הזה. לא כל כך לדבר, כמו לראות ולשמוע".

כרגע, מבהיר לאו, בגלל מגבלות הקורונה, הפורום כולל כ־30 איש, בהם פרופ' פניה עוז־זלצברגר, השר לשעבר שי פירון, עו"ד אורי בנקי, אביה של שירה בנקי שנרצחה במצעד הגאווה בירושלים ב־2015, ח"כ לשעבר אורית סטרוק, אמילי עמרוסי, פרופ' יפעת ביטון ועוד. "חבר מביא חבר משמאל ומימין", אומר לאו, "אם זו פניה עוז־זלצברגר שדי מובהקת בצד שמאל, או אורית סטרוק שנמצאת בצד ימין. אם זה אורי בנקי או שרה רוזנפלד (אמם של מלאכי ויצחקי ז"ל - א"ש) שאיבדה שני בנים בצבא".

איך התרשמת בינתיים מהמפגשים?
"הייתי עד עכשיו בשלושת המפגשים. בחמישי האחרון הגענו לבני ברק. אתה נכנס למדינה בתוך מדינה. אלה אנשים טובים, שרוצים לעשות מה שהם יכולים כדי להתמודד עם המציאות. הם כואבים את המציאות ואת הסטיגמה שלהם. הם רוצים לשנות מיצוב. זו הייתה חוויה מאוד עמוקה".

חוץ מלשמוע אחד את השני, מהו השלב הבא?
"חלק מהרצונות שלנו הוא להראות שהוויכוח אפשרי. אם אתה חושב אחרת ממני, זה לא הופך אותך לבוגד. כיום בשיח המאוד אלים, כל מי שחושב אחרת, הוא כבר מחוץ למחנה. הפורום הזה רוצה להאמין שעל ידי קרבה אפשר לייצר שפה אחרת".

חומת הציניות
אחד ממשתתפי המסע לעמק השווה הוא יוסף חדאד מנצרת, פעיל חברתי במגזר הערבי ומנכ"ל עמותת "ביחד - ערבים זה לזה", שמטרתה לחבר את המגזר הערבי־ישראלי לחברה הישראלית ולגשר על הפערים בין יהודים לערבים.

בעת הביקור בנצרת, הפורום התארח אצלו בבית. "פורום העמק השווה הוא חשוב כי הוא מורכב מפסיפס של כל חלקי החברה הישראלית", הוא אומר. "סוף־סוף יש פורום שמאפשר לדתיים וחילונים, יהודים וערבים, ימנים ושמאלנים, להיפגש ולדון על כל המורכבויות שיש במדינה שלנו, ובעיקר להקשיב. הגענו למצב שאנחנו כבר לא שומעים אחד את השני".
אתה אופטימי?

"תראי, למשל, את המפגש שלי ושל אורית סטרוק. אני ערבי ישראלי, היא מתנחלת מחברון. אני הייתי אצלה, היא אצלי. זה דבר יפה. אני כיבדתי אותה והגעתי עד לחברון, והיא כיבדה אותי והגיעה עד נצרת. אני לא צריך לספר לך מה אומרת הסטיגמה על יחסה לערבים, ואילו כשנפגשים פתאום מדברים, מגלים הבנה, הכלה, ואז כל הסטיגמה הזאת מתנפצת לאלפי רסיסים.

יש פערים ביני ובין אורית סטרוק, אבל אתה לא מגשר על פערים עם מישהו שאין לך פער איתו, אלא עם מישהו שיש לך פער איתו. כבר בתחילת דרכו הפורום הזה מנסה לעשות זאת על ידי מפגשים, קירוב לבבות, דיבור.

אני לא תמים, אני לא אומר שהמפגשים האלה הולכים לפתור את הבעיה, את הסכסוך. אבל יש פתגם שאומר שכל קו ארוך מתחיל בנקודה אחת. אנחנו כרגע מניחים את הנקודה הזאת, מתחילים לצייר את הקו הארוך הזה, ורוצים שכולם יצטרפו אלינו. בזכות המפגש של הפורום הזה בחברון, הייתי הערבי הראשון מאז 1968 שנכנס למערת המכפלה בצד היהודי שלה בימים בשנה שבהם אסור לערבים להיכנס לצד היהודי. זו סמנטיקה קטנה, אבל הצלחנו לשבור פה משהו שכביכול חשבו שהוא טאבו".

"בתשעה באב האחרון צמתי בפעם הראשונה בחיים, כי ראיתי מה קורה מסביבי ופשוט הבנתי שכל אחד בד' אמותיו חייב לעשות משהו שלא עשינו קודם", אומרת נחמיאס־ורבין, המכהנת כיום כסגנית נשיא התאחדות התעשיינים.

"גם כשהייתי בכנסת עסקתי המון בנושאי הידברות, הלכתי בעיקר למקומות שאין בהם הסכמה. ביום השנה ליצחק רבין נסעתי למשל לאולפנה בעפרה, נסעתי לשומרון ולבנימין. אם אדבר רק עם מי שאני מסכימה איתו - לא נצליח לעשות שום דבר.

הייתה לי תחושה שלנוכח כל מה שקורה, אני חייבת לעשות מהלך. אני מסוגלת להתעורר מהדברים האלה באמצע הלילה, להתעורר בחרדה מהשסע, בחשש שאוטוטו יקרה אסון נוראי, למשל פגיעה בפוליטיקאי או רצח של מפגין. זה משהו שלא נוכל להתאושש ממנו".

איך הגעת לפורום?
"יועז הנדל פנה אליי עם המהלך הזה של 'בואו נייצר תחליף לקבינט הפיוס'. אמרתי לו בפגישה הראשונה שהחומה הכי קשה שעליה נצטרך לטפס היא חומת הציניות. אבל אני מאמינה שביחד אנחנו יכולים לעשות דברים גדולים ולא מפחדת מהתגובות של הסביבה. בינתיים יש פחות ציניות ממה שחששתי. הייתי עד כה בשני מפגשים: בנצרת ובבני ברק".

איך הייתה התחושה?
"אני מרגישה שאנחנו עדיין נוגעים באפידרמיס העליון. זה יהיה תהליך ארוך כדי לקלף ולהגיע לעומק של הדברים. אני לא יודעת אם המפגשים שלנו יצליחו לשנות את הגישה בחברה, אבל אני יודעת דבר אחד: לדור שלי יש אחריות מטורפת לספר את הסיפור שלנו מחדש.

כדי לעשות זאת, אני חייבת להיות קשובה לסיפור של מי שלא גדל בתל אביב, איפה שאני גדלתי, וכמו שאני גדלתי. כשנסענו לבני ברק, למשל, שכולם יודעים שהיא עיר אדומה, גילינו שם רצון מטורף לשיח. באנו כקבוצה ואמרנו: אנחנו רוצים להבין מה כואב לכם.

פניה עוז, למשל, אמרה לראש העיר: תסביר לי איך אני יכולה להתמודד עם האמירה של הרב קנייבסקי לחדול מבדיקות קורונה לבני ישיבות. לרב שי פירון היה רעיון להביא את כרמל שאמה הכהן, ראש עיריית רמת גן, יחד עם ראש עיריית בני ברק, אבל בגלל קוצר הזמן לא הצלחנו לעשות זאת. זה הרצון שלנו לחבר".

נחמיאס־ורבין מספרת גם על הדילמה לגבי המקומות שאליהם הפורום יגיע. "הייתה לנו, למשל, דילמה גדולה אם ללכת לנחל האסי, שהוא תמצית המאבק בין ישראל הראשונה וישראל השנייה. התלבטנו מאוד והחלטנו לא ללכת לשם בינתיים. אולי בעתיד נלך", היא אומרת.

"בעוטף עזה אנו הולכים לעשות דיון על ישראל הראשונה וישראל השנייה. מזהים אותי עם ישראל הראשונה, נכון? זה לא אומר שאני לא יכולה להקשיב או לכאוב או לחבק את מי שמרגיש שמשהו נלקח ממנו".

להקשיב ולהבין
"אני חלק מהפורום הזה כי אכפת לי ממדינת ישראל", אומרת מיכל קסטן קידר, אלמנתו של סא"ל דולב קידר ז"ל, שנהרג בשנת 2014 במבצע צוק איתן. "כל אחד שאכפת לו, חובתו לעשות משהו לפי השקפתו ויכולתו.

זה מה שאני יכולה ובחרתי לעשות. הייתי בשניים מהמפגשים: במערת המכפלה ובבני ברק. כבר במפגש הראשון של הגרעין המייסד של הפורום, שהתקיים בזום, הופתעתי בעיקר מאורית סטרוק, שמאוד ריגשה אותי.

הייתה לי סטיגמה בראש לגביה, שהיא מאוד לא פתוחה לצד השני, והיא דווקא דיברה בפתיחות וברגש ורצתה לא רק להשמיע, אלא גם לשמוע. הפגישה הראשונה שלנו במערת המכפלה הייתה גם הפעם הראשונה שלי במקום הזה".

איך הרגשת?
"זה היה מאוד מעניין. אורית דיברה בפתיחות על הרגשות שהיו להם בפיגועים הקשים. אני אמרתי שמאוד מכאיב לי לשמוע את הדברים כי אני יודעת שבחלק מהדברים היא צודקת.

עכשיו, כשאני רואה אותה כבן אדם ולא כנקודה במפה, קשה לי להגיד את זה, אבל אני עדיין בדעה שתמורת הסכם שלום צריך לפנות את חברון, אבל לא תוך התעלמות מהתושבים.

המטרה שלנו היא לא לחשוב את אותם הדברים, אלא שנהיה מסוגלים להקשיב ולהבין, להמשיך להתווכח, אבל בלי למחוק את הקיום והלגיטימיות של מי שלא חושב כמונו".

# data[].attributes.attachment_link.title
"אנחנו מאמינים שעל ידי קרבה אפשר לייצר שפה אחרת"

# data[].attributes.attachment_link.description
זה אולי נשמע נאיבי, אבל אני מרגיש שכל מי שבא לפורום שלנו כבר רווי מעולם הטוויטר, הפייסבוק ויתר הרשתות החברתיות. אנשים רוויים מהשפה הזאת ורוצים לשמוע שפה אחרת", אומר הרב בני לאו, שיחד עם השופט בדימוס אליקים רובינשטיין יזם לאחרונה את פורום "העמק השווה", שמטרתו להתמודד עם הקונפליקטים של החברה הישראלית באמצעות מפגשים שבהם חלקים שונים מהחברה הישראלית יכירו חלקים אחרים ויקשיבו להם.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות2- גאולה שנלר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות2- גאולה שנלר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פרס מרק וד"ר הניה לִיבְּהַבֶּר ז"ל לעידוד סובלנות דתית בישראל מוענק על ידי מכון שכטר למדעי היהדות זו השנה ה-18, עבור תרומה משמעותית להשגת סובלנות דתית ופתיחות תרבותית בישראל. הפרס, בשווי 40,000$, נוסד בשנת 1996 בעקבות רצח ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין ז"ל, ביוזמת מרק לִיבְּהַבֶּר ז"ל, ממנהיגי הקהילה היהודית בצפון אמריקה שלאחרונה הלך לעולמו ואשתו ד"ר הניה לִיבְּהַבֶּר ז"ל.

אתי אנקרי פועלת במסירות רבה ומזה שנים רבות לעידוד ופיתוח הדיאלוג התרבותי-יהודי על כל היבטיו, ועושה זאת תוך הפגנת יצירתיות ומקוריות בזירה התרבותית בישראל מזה שלושה עשורים. השינויים הרוחניים בחייה ומסירותה למחקר השורשים היהודיים והמסורת מתורגמים ליצירתה המוזיקלית שאותה היא חולקת עם הציבור הישראלי. היא מחברת ברגישות רבה ובאמנותיות את העבר העברי הקדום עם הזמן העכשווי ובכך מצליחה לעודד דיאלוג אמנותי וחברתי משמעותי. בשנת 2008 הפיקה את אלבומה "משירי יהודה הלוי" אשר המשיך את דרכה האמנותית והאישית ושפתח לקהל הרחב צוהר לשירה עתיקת היומין וגרמה לכך שלא תישכח מהלב.

"קראתי מה שאמר הבעל שם טוב שמה שהאדם רואה מולו זאת הבבואה של עצמו. יוצא מזה שאם דתי רואה חילוני - את עצמו הוא רואה, ואם חילוני רואה דתי - אז גם את עצמו הוא רואה. לקבל את השני כפי שהוא זאת עבודה לכל החיים, כי זה לנסות לקבל את עצמך, שיש בך קצת מכל מה שסביבך", אומרת אתי אנקרי עם קבלת הפרס. "אני מאוד שמחה שמזדמן לי לפגוש בהופעות וגם במהלך החיים אנשים מכלל ישראל על גווניו הרבים וכל פעם לראות עוד אשליה של תפיסה מתנפצת. אני מודה שבאופן אישי יש לי עוד הרבה מה להשלים בעניין הסובלנות ומקווה ומתפללת שנזכה כולנו כל עם ישראל להתקרב לאחדות".

הרב ד"ר בני לאו משמש כרב קהילת הרמב"ן בירושלים, כעמית במכון הישראלי לדמוקרטיה וכראש מיזם 929 - לקריאה משותפת של התנ"ך במגוון הקולות הישראליים, מקצה לקצה. בספריו הוא רואה כמפעל הנגשה רוחנית של השפה התנ"כית או החז"לית, אשר לדבריו הפכה להיות עבור חלקים בחברה לשפת סתרים מרוחקת וזרה. קהילת הרמב"ן, הנבנית ומעוצבת על ידיו, היא קהילה מסורתית הפתוחה לסביבה המגוונת שבתוכה היא פועלת ובכך מהווה מודל לחיקוי עבור קהילות רבות ברחבי הארץ. הרצאותיו מפגישות אותו עם קהל מגוון וקשיבותו הרבה וראייתו בגובה העיניים את מי שניצב מולו מאפשרת למחיצת החשדנות ליפול ולהיווצרות מפגש עמוק בין ישראלים לבין הכתבים הקדומים המאתגרים אותם.

"סובלנות במהותה היא הידיעה שעולמך ואמונתך אינה העולם והאמונה של כל הסביבה שלך. הידיעה הזו מחייבת להתממש באורח החיים הנותן לכל אחד ואחת את מרחב החיים שלו, על פי עולמו ואמונתו", אמר הרב ד"ר בני לאו, עם זכייתו בפרס. "לטעמי הדרך לגשר בין דתיים לחילוניים היא ע"י יצירת מרחב חיים משותף. את הדרך הזו אני מבקש לממש בספרים שאני כותב ובמיזם שאני מקדם: '929 - תנ"ך ביחד'. אני מאמין שהפיכת השפה התנ"כית לשפה מדוברת ומשותפת תעניק גובה ועומק לדיאלוג ולקשרים בין כל חלקי החברה. זה יצור מסלול גדול של רוח ישראלית המבוססת על יחד משותף שאינו צרכני ואינו חרדתי אלא רוחני וערכי".

מצאת טעות בכתבה? התוכן בכתבה מפר זכויות יוצרים שבבעלותך? נתקלת בפרסומת לא ראויה? דווח/י לנו

# data[].attributes.attachment_link.title
אתי אנקרי והרב בני לאו זכו בפרס עידוד הסובלנות - סרוגים

# data[].attributes.attachment_link.description
פרס מרק וד"ר הניה לִיבְּהַבֶּר ז"ל לעידוד סובלנות דתית בישראל מוענק על ידי מכון שכטר למדעי היהדות זו השנה ה-18, עבור תרומה משמעותית להשגת סובלנות דתית ופתיחות תרבותית בישראל. הפרס, בשווי 40,000$, נוסד בשנת 1996 בעקבות רצח ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין ז"ל, ביוזמת מרק לִיבְּהַבֶּר ז"ל, ממנהיגי הקהילה היהודית בצפון אמריקה שלאחרונה הלך לעולמו ואשתו ד"ר הניה לִיבְּהַבֶּר ז"ל.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- גאולה שנלר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- גאולה שנלר

# data[].attributes.attachment_link.title
"מותר להגיד דעה שונה - גם כשמדובר בפמיניזם"

# data[].attributes.attachment_link.description
שר המדע אופיר אקוניס עצבן את חברות הכנסת כשהטיח בהן כי "להיות פמיניסט זה לא להגיד כל הזמן 'אכלו לי שתו לי'". יערה זרד: "אקוניס אמר דברים נכונים"

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- רננה בן פזי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- רננה בן פזי

# data[].attributes.body
"שונות בין בני אדם מתבקשת ואף הכרחית לקיומה של חברה מתוקנת אך מרגע ששונות זו לובשת השוואה ערכית היא הופכת לגזענות ואפליה. התנהגויות שאסור לנו כחברה לקבל."
לדעתי, זה מראה לנו על ערך הסבלנות בכך שמנסים למנוע את זה, ולעשות ככל יכולתם בשביל להפסיק עם המצב.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
מלחמה בגזענות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
יום המאבק הבינלאומי בגזענות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האחר הוא אני

# data[].attributes.attachment_link.title
יום המאבק הבינלאומי בגזענות

# data[].attributes.attachment_link.description
העשרים ואחד במרץ הוא יום המאבק הבינלאומי בגזענות. הנה רקע על היום החשוב הזה וגם מגוון פעילויות חינוכיות בנושא הגזענות

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלונות- עדי אילן

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלונות- עדי אילן

# data[].attributes.body
במהלך השנים האחרונות חל שינוי שבו שכונות ומקומות שונים שעד לא מזמן לא הסכימו לקבל ילדים ומבוגרים חריגים מסכימים להתחיל לשלב אותם גם במסגרות הרגילות ולקבל אותם לחברה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עשרות שנים היו בארץ אוכלוסיות "נורמטיביות" שסירבו לקבל לשכונתם ילדים ובוגרים חריגים. עד כדי יציאה להפגנות. לא שיש להם משהו נגד ילדים חריגים או חולי-נפש "רק לא בחצר שלנו". אולם בשנים האחרונות מסתמן שינוי ניכר בקבלת השונה והאחר. כמי שעוסקת בשילוב סטודנטים לקויי למידה ובעלי מוגבלויות בחברה ובאקדמיה, וכמי שליוותה ומלווה מאות מהם, אוכל להצביע על שינויים ביחס שלנו לנושא.

היום, בשנת ה-70 למדינה ישנה קפיצה בשילוב "חריגים" בלימודים, בתעסוקה ובחברה כולה. לעיתים מדובר גם באנשים עם יכולות מרשימות, רק צריך לתת ולאפשר להם לבטא אותן.

אביא דוגמה מהשטח, מתחום עבודתי. לפני כשלוש שנים, לפני תחילת שנת הלימודים, הגיע אליי לפגישת ייעוץ בחור נכה צה"ל שנעזר בקביים. הבחור שכב שנתיים במיטה בעקבות פציעתו, למעט נסיעות לטיפולי שיקום בבית-חולים. כעת הוא התלבט אם יצליח להשתלב במוסד האקדמי שבו אני עובדת, וללמוד חשבונאות, כפי שחלם בעבר. עודדתי אותו להירשם ללימודים, ויחד עם הצוות החינוכי בנינו ותפרנו לו מעטפת סיוע בהתאם למוגבלותו, הכוללת תמיכה לימודית, הנגשה פיסית בקמפוס והתאמות במבחנים.

בשנה הראשונה ללימודיו, הוא התקשה להשתלב. והירבה לדבר ולקטר על מצבו הרפואי. הבנתי שעליי "להוציא אותו החוצה" מהרחמים העצמיים ולסייע לו לפרוץ את מעגל הפציעה, הנכות והמסכנות.

על מנת ליישם זאת נרתמנו למלא את עולמו בדברים חיוביים, להסיט את המיקוד שלו בחיים לעשייה חיובית, וזאת, בין היתר, על ידי הטלת תפקיד ואחריות. המשימה הייתה להפוך אותו לנותן שירות ולעוזר לאחרים במקום מקבל שירותים. היות שנקודות החוזקה שלו היו הישגיו הלימודיים, ביקשנו ממנו לסייע לשני סטודנטים לקויי למידה, תמורת מלגה. ברגע זה, ראשו הזדקף וניצוץ קטן נדלק בעיניו. חשתי, שאנו מתחילים בדרך חדשה.

מאותו יום, הביקורים השבועיים שלו אצלי הדיבורים על עניינים רפואיים נדחקו הצידה לטובת דיווחים על התקדמות החניכים שלימד. מפגישה לפגישה הוא קיבל יותר ביטחון עצמי ונראה מאושר מהעשייה שלו. בעקבות ההשקעה בחניכיו, זכה הסטודנט גם בתואר חונך מצטיין מטעם ארגון החונכות פר"ח.

לאחר כמה חודשי עבודה עם החניכים, וכן תמיכה וסיוע לסטודנטים אחרים, הוא סיפר לי שהכיר בחורה במכללה, ושהיא בת-זוגו.

הסטודנט "הנכה" הזה הוא דוגמה אחת מני רבים. השינוי שעבר היה הדרגתי ומדהים. הוא התבטא גם בחייו האישיים וגם בהישגיו הלימודיים - לרבות קבלת תעודת הצטיינות על הישגיו הלימודיים.

נקווה לשמוע עוד סיפורים חיוביים רבים כאלה של השתלבות חריגים ובעלי מוגבלויות באקדמיה, במשק, בעבודה ובחברה בכלל.

הכותבת היא מומחית בשילוב סטודנטים לקויי למידה ועם צרכים מיוחדים

# data[].attributes.attachment_link.title
קבלת האחר - באמת שיש לנו במה להתגאות

# data[].attributes.attachment_link.description
עשרות שנים היו בארץ אוכלוסיות "נורמטיביות" שסירבו לקבל לשכונתם ילדים ובוגרים חריגים. עד כדי יציאה להפגנות. לא שיש להם משהו נגד ילדים חריגים או חולי-נפש "רק לא בחצר שלנו". אולם בשנים האחרונות מסתמן שינוי ניכר בקבלת השונה והאחר. כמי שעוסקת בשילוב סטודנטים לקויי למידה ובעלי מוגבלויות בחברה ובאקדמיה, וכמי שליוותה ומלווה מאות מהם, אוכל להצביע על שינויים ביחס שלנו לנושא.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- עדי אילן

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- עדי אילן

# data[].attributes.body
בכתבה מראים על השילוב של אנשים עם צרכים מיוחדים בחברה ואיך זה משפיעה ועושה רק טוב לסביבה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תנאי הכרחי להצלחה לימודית וחברתית של ילדים עם צרכים מיוחדים בבתי ספר רגילים היא עמדתם החיובית של המורים בנוגע לשילובם עם קבוצת השווים.

מחקרים שנעשו בנושא בארץ ובעולם מצאו כי מורים שמשולבים בכיתתם ילדים עם צרכים מיוחדים חשים תסכול, חוסר ביטחון עצמי וכעס בכל הקשור ליכולתם לתת מענה לתלמידים אלה. כמו כן נמצא כי לעמדתם החיובית של המורים השפעה ישירה על תחושת המסוגלות שלהם לשלב תלמיד עם צרכים מיוחדים בכיתתם. מחקרים מצביעים גם על דיאלוג פנימי של המורה בין זהותו המקצועית כמי שתפקידו ללמד בכיתה הטרוגנית ותפיסתו האישית ביחס להכלה וליכולת של אנשים עם לקויות מורכבות להשתלב בחברה. מהאמור לעיל נראה כי כבר בשלב הכשרת המורים חשוב לחשוף את הסטודנטים להוראה למפגש בגובה העיניים עם אנשים בני גילם עם צרכים מיוחדים החיים בקהילה. מפגש כזה יוצר מרחב אינטימי ואישי לבחינת האני מאמין של איש החינוך.

במכללת לוינסקי לחינוך מפעילים מפעילים מזה חמש שנים קורס אקדמי ייחודי שבו לומדים יחדיו סטודנטים לחינוך מיוחד ובוגרים עם מוגבלות שחיים בקהילה. הקורס לווה במחקר שבדק כיצד הלמידה המשותפת השפיעה על עמדות המורים לעתיד בנושא שילוב והכלה וכיצד החוויה המשותפת תרמה לפיתוח זהותן המקצועית. מפגשים אלה נערכו בסדנה דינמית ששילבה אמצעי הבעה שונים כמו מוסיקה, צילום והסרטה אשר היוו קרקע פוריה לביטוי רגשי וחברתי של משתתפי הקורס.

מממצאי המחקר עולה כי לחוויה האישית המערבת מגע וקשר עם אנשים שיש להם מוגבלות ישנו ערך משמעותי בתהליך ההכלה בכלל ובפיתוח זהותם של סטודנטים להוראה. חווית ההשתתפות בקורס במבנה של סדנה אפשרה לסטודנטיות הכרות קרובה עם העצמות והאתגרים של אנשים עם צרכים מיוחדים ועם האתגרים שלהן עצמן. חלק מהסטודנטיות דיווחו כי המפגש השוויוני בסדנה הקל עליהן לחוש אמפתיה כלפי תלמידיהם עם צרכים מיוחדים מאוחר יותר כמורות.
אני מייחסת חשיבות רבה למפגש "בגובה העיניים" בין סטודנטים ללא מוגבלות ומבוגרים עם מוגבלות, מפגשים מהסוג הזה מעודדים דפוסי מחשבה ומעצבים באופן דינמי את זהותן המקצועית של המורים האמונים על הוראתם והכלתם של תלמידים עם צרכים מיוחדים במערכת החינוך. התיקון לחוק החינוך המיוחד שנכנס לפועל לפני מספר חודשים, אשר בעקבותיו צפויה עליה במספר התלמידים עם צרכים מיוחדים שישולבו בכיתות רגילות מאתגר את התפיסות והעמדות הקיימות בקרה אנשי החינוך ביחס להכלתם של אנשים עם מוגבלויות במרחבי החינוך והקהילה. נושא זה יחייב את המורים בבתי הספר למציאות חדשה, בה התמהיל הכיתתי יהיה מגוון הרבה יותר, בו ישולבו ילדים עם צרכים מיוחדים מורכבים יותר מאלו שמשולבים היום לצד ילדים "רגילים" אשר דורשים מהמורה התייחסות ייחודית לא פחות. אסכם ואומר כי בכדי שהמורים והסטודנטים לעתיד יפתחו הוראה מכילה תרתי משמע, חשוב לחשוף אותם כבר בזמן לימודיהם לתואר ראשון בחינוך והוראה לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים במנעד רחב של לקויות הן בבתי הספר והן בקהילה. רק דרך החשיפה, ההתנסות וההתמודדות נוכל להפחית את תחושות התסכול והכעס של המורים במפגש עם אוכלוסיות אלו ולהגביר את תחושת המסוגלות האישית אשר תעצים את ההכלה, האמפתיה וההתמודדות בשטח.
ד"ר אורלי הבל היא ראש תכנית לחינוך מיוחד במכללת לוינסקי לחינוך

# data[].attributes.attachment_link.title
סטודנטים להוראה הלומדים לצד אנשים עם צרכים מיוחדים הופכים לטובים יותר

# data[].attributes.attachment_link.description
תנאי הכרחי להצלחה לימודית וחברתית של ילדים עם צרכים מיוחדים בבתי ספר רגילים היא עמדתם החיובית של המורים בנוגע לשילובם עם קבוצת השווים. מחקרים שנעשו בנושא בארץ ובעולם מצאו כי מורים שמשולבים בכיתתם ילדים עם צרכים מיוחדים חשים תסכול, חוסר ביטחון עצמי וכעס בכל הקשור ליכולתם לתת מענה לתלמידים אלה.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- אורטל הומינר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- אורטל הומינר

# data[].attributes.body
ח"כ תהילה פרידמן כינתה את עצמה: "אני יהודייה, דתיה, ציונית-דתית, לאומית, פמיניסטית וירושלמית. אבל אני לא רוצה שכולם יהפכו להיות אני. לא רוצה שכולם יאמינו באותם דברים כמוני. כי אני יודעת שגם בקהילות ובעולמות אחרים יש אמת ויופי וטוב. ויש לי מה ללמוד מהם. יש לי מה ללמוד מהמסורתיות המזרחית; מיהודי ברית המועצות; מיהודי אתיופיה. מצאצאי החלוצים בהתיישבות העובדת, מהליברלים האינדיבידואליסטים, מהחרדים, מהחרד"לים. יש לי מה ללמוד מהערבים, מהדרוזים וגם מיהודי התפוצות".
כתבה זו עוסקת בנאום הבכורה של הח"כ תהילה פרידמן במליאת הכנסת. מנאום זה משתקף ערך הסובלנות בכך שהיא חושבת שאפשר לחיות ביחד תוך נתינת כבוד זה לזה דווקא עם השוני שיש בנינו.

# data[].attributes.attachment_link.title
תהלה פרידמן דומעת בנאום בכורה: "נגזר עלינו לחיות יחד" - סרוגים

# data[].attributes.attachment_link.description
ח"כ תהילה פרידמן מכחול לבן, נשאה במליאת הכנסת את נאום הבכורה שלה ואמרה: "נאום הפתיחה שלי יכול מאוד להיות גם נאום הסיום, והרלוונטיות של החלומות והתוכניות שאיתם באתי מוטלת בספק בתוך הכאוס הזה של דהרה לתהום וההרס שבבחירות רביעיות", היא פתחה. כינתה את עצמה "אני יהודייה, דתיה, ציונית-דתית, לאומית, פמיניסטית וירושלמית.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- אורטל הומינר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- אורטל הומינר

# data[].attributes.body
"בנט מסר כי "זה יום גדול. איחדנו מחדש את הבית. הובלנו לאחדות גדולה בימין האידיאולוגי ובציונות הדתית - ממסורתיים ועד חרד״לים, מכיפה סרוגה ועד כיפת שמיים, מתל אביב ועד קדומים."
כתבה זו עוסקת באיחוד של בנט, איילת שקד ובצלאל סמוטריץ למפלגה אחת למרות השוני שקיים באורח חייהם. דבר זה מביע את ערך הסובלנות.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
שינוי כיוון: אל מול האיחוד בשמאל, בימין נחתם היום (שלישי) הסכם ריצה משותפת מפתיע בין יו"ר הימין החדש, נפתלי בנט ואיילת שקד לבין יו"ר האיחוד הלאומי, בצלאל סמוטריץ', זאת לאחר שהמשא ומתן בין מפלגתו של האחרון לבין הבית היהודי פוצץ לפנות בוקר. בתוך כך, היום החלו המפלגות להגיש לוועדת הבחירות את הרשימות לכנסת. המועד האחרון להגשתן הוא מחר בשעה 22:00.

בימין החדש מיהרו מיד לאחר חתימת ההסכם לקרוא לרב פרץ לחבור אליהם למפלגת ימין מאוחדת רחבה. בנט מסר כי "זה יום גדול. איחדנו מחדש את הבית. הובלנו לאחדות גדולה בימין האידיאולוגי ובציונות הדתית - ממסורתיים ועד חרד״לים, מכיפה סרוגה ועד כיפת שמיים, מתל אביב ועד קדומים. אני קורא לידידי הרב רפי להצטרף אלינו מיד למפלגה אחת מאוחדת לניצחון המחנה הלאומי".

שקד הוסיפה כי "אני מברכת על החיבור עם האיחוד הלאומי. בצאלאל סמוטריץ הוא שותף וחבר לדרך. החיבור עימו מאחד את כל זרמי הציונות הדתית והימין החילוני האידיאולוגי ויבטיח הקמת ממשלת ימין יציבה ובטוחה. אני קוראת לבית היהודי להצטרף אלינו".

סמוטריץ' בירך אף הוא, ואמר: "בשבועות האחרונים אנחנו עושים הכל כדי להגיע באחריות אמיתית לחיבורים שיביאו בשורה אמיתית ותקווה לבוחרי הציונות הדתית והימין האידיאולוגי. לשמחתי עשינו הלילה צעד משמעותי וגדול, ובעזרת השם נשלים את האיחוד המלא עם הבית היהודי בשעות הקרובות".

סמוטריץ' הסביר הבוקר כי "רגע לפני החתימה, ואחרי שגובשו הבנות, נסוג הבית היהודי מהחתימה וביקש להמשיך במו"מ לאחר כינוס המרכז". עם זאת, הוא הדגיש כי "במעט הזמן שנותר עד לסגירת הרשימות נחתור בכל הכח לאיחוד כמה שיותר גדול מימין לליכוד שימנע סיכון של בזבוז קולות והקמת ממשלת שמאל".

לדבריו של סמוטריץ', "אתמול בצהריים, אחרי שעות של דיונים שהתקדמו יפה, נתכנסנו לסגירה של המו"מ עם הבית היהודי בביתו של מו"ר הרב דרוקמן, מתוך כוונה ברורה של שני הצדדים לצאת משם עם הסכם חתום שיאושר בהמשך הערב בשני מרכזי המפלגות. דרישה יסודית ועקרונית שהיוותה את הבסיס לכל ההסכם היתה חתימה על נספח מיזוג המפלגות וכניסה לתהליך מידי של ביצוע המיזוג, על מנת להביא בשורה של אחדות לציבור הציוני דתי, כפי שהתחייבנו בראשית הדרך".

הוא הסביר כי "בכדי לוודא שהמיזוג לא ימוסמס לאחר הבחירות ויישאר בגדר הבטחת בחירות, כלל נספח המיזוג תהליך ברור ולוחות זמנים למימושו ולעריכת בחירות ליו"ר המפלגה המשותפת, וכן כערובה למימוש המיזוג, מנגנון אל חזור שמעביר את סמכויות המיזוג מיושבי הראש ומרכזי המפלגות לוועדה חיצונית משותפת שתוודא את ביצועו, תמנע את מיסמוסו על ידי מי מהצדדים, ואף תוסמך לקבוע בעצמה את הליך הבחירה במידה ואחת המפלגות תטרפד את המיזוג ועריכת הפריימריז
נספח זה מהווה שינוי בחוקות שתי המפלגות ועל כן נדרש היה לאשר אותו במרכזי המפלגות, כל מפלגה בהתאם לפרוצדורה שקבועה בחוקה שלה, בכדי לתת לו תוקף משפטי מחייב".

"כאמור", ציין שר התחבורה, "ביקשנו ואף דרשנו לחתום על ההסכם כולו לפני היציאה להחלטות המרכז בכדי שהוא יאושר במרכזים. למרבה ההפתעה, רגע לפני החתימה, ואחרי שגובשו הבנות, נסוג הבית היהודי מהחתימה וביקש להמשיך במו"מ לאחר כינוס המרכז. כפועל יוצא מכך לא הונחו ההסכם והנספח בפני מרכז הבית היהודי והוא לא אישר אותם (אלא רק הסמיך את הרב רפי לחתום על הסכמים פוליטיים נוספים - משפט שבוודאי אין בכוחו לעגן את נספח המיזוג בחוקת המפלגה) וממילא לא אישר את נספח המיזוג על השלכותיו החוקתיות".

הבית היהודי הגיב להודעת האיחוד הלאומי: ״בשביל לומר אמת לא צריך אלפי מילים. יש אמת פשוטה והיא שהאיחוד הלאומי מתנהג בחוסר אחריות למחנה הימין כולו. המרכז של הבית היהודי אישר אמש ליו״ר להוביל חיבורים והמיזוג יאושר על ידי המרכזים המשותפים בהמשך. אין שום פערים וניתן לסגור כבר עכשיו, זה רק עניין של רצון. הסירוב של האיחוד הלאומי מגלה שלא איחוד מפלגות מעניין אותם אלא כנראה הצעה חדשה מהימין החדש. הציבור במחנה הימין ובציונות הדתית מצפה מאיתנו להגיע לאחדות זה מה שעשינו עד עכשיו וזה מה שנעשה.״

"לעומת זאת, מרכז האיחוד הלאומי אישר ברוב הדרוש של 75% (ואף יותר מכך) את ההסכם והנספח והתיקונים לחוקה הכלולים בו. בהעדר עיגון של הליך המיזוג, ועל רקע התמונות שהתפרסמו מישיבת מרכז הבית היהודי וההבנה שהמרכז לא יכונס שוב עד הבחירות, וגם אם כן לא ברור שנספח המיזוג יעבור בו ברוב הדרוש, הפך נספח המיזוג לאות מתה, והבסיס להסכם הריצה המשותפת נשמט. בלי הסעיף המרכזי והעקרוני של איחוד המפלגות ועל רקע ההבנה כי אין עוד אפשרות להעביר זאת במרכז הבית היהודי, הודיעו באיחוד הלאומי כי הם מחשבים מסלול מחדש".

את דבריו חתם באומרו כי "כפי שאמרנו לכל אורך השבועות האחרונים - בלי בשורה של ממש לציבור על מיזוג אמיתי ועריכת בחירות דמוקרטיות לפחות לבחירות הבאות, לא ניתן יהיה להפיח רוח חדשה בציונות הדתית ולהחזיר את המצביעים הביתה, והרשימה תתקשה לעבור את אחוז החסימה. חתימה על הסכם ריצה משותפת שכוללת רק סידורי כסאות ותפקידים היא צעד חסר אחריות שלא יביא את אמון הציבור. התמונות הקשות ממרכז הבית היהודי, בצירוף התנהלות המפלגה לכל אורך השבועות האחרונים, פוגעות עוד יותר בסיכויי הרשימה לעבור את אחוז החסימה, ולכן חתימה עם הבית היהודי בלבד ללא חיבורים נוספים שיבטיחו את הצלחת הרשימה היא חוסר אחריות לימין והציונות הדתית".

הימין החדש תרוץ עצמאית בבחירות

הפיצוץ במו"מ התרחש לאחר שאתמול הודיעה מפלגת הימין החדש כי תרוץ עצמאית בבחירות, וכי מפלגת האיחוד הלאומי, בראשות בצלאל סמוטריץ', תצטרף לאיחוד מפלגות הימין. עם זאת, יצוין, כאמור, כי טרם התקבלה החלטה רשמית על צירוף האיחוד הלאומי לאיחוד בין הבית היהודי ועוצמה יהודית.

הימין החדש הוקמה בדצמבר 2018 בידי נפתלי בנט ואיילת שקד, שפרשו מהבית היהודי. בבחירות לכנסת ה-21 המפלגה התמודדה עצמאית ולא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת ה-22 היא התמודדה כחלק מרשימת "ימינה" וזכתה לשלושה מנדטים מתוך שבעה לרשימה כולה.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
האיחוד הלאומי

# data[].attributes.attachment_link.title
תפנית בעלילה: בנט, שקד וסמוטריץ' חתמו על הסכם ריצה משותפת בבחירות

# data[].attributes.attachment_link.description
שינוי כיוון: אל מול האיחוד בשמאל, בימין נחתם היום (שלישי) הסכם ריצה משותפת מפתיע בין יו"ר הימין החדש, נפתלי בנט ואיילת שקד לבין יו"ר האיחוד הלאומי, בצלאל סמוטריץ', זאת לאחר שהמשא ומתן בין מפלגתו של האחרון לבין הבית היהודי פוצץ לפנות בוקר. בתוך כך, היום החלו המפלגות להגיש לוועדת הבחירות את הרשימות לכנסת.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות-מוריה דגן 

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות-מוריה דגן 

# data[].attributes.body
מוצגת תמונה מכתבה על ישובים נווה דרור ומגדלים שהם ישובים מעורבים שבהם חיים דתיים וחילונים יחד למרות הדעות השונות התושבים מסתרים הודות לערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.title
ערך הסובלנות

# data[].attributes.headline
ידיעה 2 על סובלנות- שירה דפנה

# data[].attributes.subject
ידיעה 2 על סובלנות- שירה דפנה

# data[].attributes.body
"פיתחנו קשרי ידידות עם חברי קיבוצים שכנים ואף שבהרבה דברים אנחנו חלוקים, נקודת המוצא שלנו היא שאנו עם אחד ולא אוסף של שבטים."
הידיעה עוסקת בהתערות  של דתיים בחברה חילונית, ועל ההצלחה בהתערות זו על אף חילוקי הדעות ואורח החיים השונה, הודות לסובלנות השוררת בין התושבים.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"בשביל להיות דתי צריך קהילה". כך נקבע בכתבתה של אפרת קרסנר שהתפרסמה באתר כיפה, י' טבת תשע"ו. אני מבקש להציע הסתכלות אחרת מתוך ניסיון של שמונה השנים האחרונות בהן רעייתי ואנוכי גרים בכפר תבור שבגליל התחתון, יישוב שהינו חילוני.

הגענו לכפר תבור מאפרת מתוך הכרה שאת אידיאל "כלל ישראל" שעליו חונכנו ואתו חינכנו לא ניתן לקיים בלי לגור (ולא רק לבקר) בסביבה שהיא איננה "שלנו" וכי מחובתנו לגור גם עם מי ששונה מאתנו בקיום מצוות. יום יום מדברת הציונות הדתית על "מה יהיה עם 'עם ישראל' ?". בפועל חלקים נכבדים ממנה נמצאים בתהליכי הסתגרות - ברמה כזו או אחרת - בשכונה "שלנו", ביישוב "שלנו", בקיבוץ "שלנו", במושב "שלנו" וכך גם בוודאי נתנחל בלבבות "רק שלנו"... איננו יכולים למלא כך את אידיאל "כלל ישראל" ואחדותו.

בראש ובראשונה חיפשנו, במובן הכי פשוט, התערות בחברה החילונית כדי לתרום לכלל ישראל, להיות מעורבים, להשפיע ולהיות מושפעים. לא שאלנו את השאלה שכל כך הרבה פעמים אנו נשאלים: "ומה עם קהילה דתית?"

קשה למנות את מספר הפעמים שאמרנו לעצמנו, רעייתי ואני, במשך השנים שאנו כאן: "רק בשביל זה כדאי היה לעבור לכפר תבור". כמה דוגמאות: ארגון שעור בפרשת השבוע לבקשת הציבור החילוני, הכנסת תפילה לשלום המדינה ולחיילי צה"ל לפתיחת אירועי יום העצמאות במקום, שותפות בהכנה לחתונה של זוג מעורב(דתי-חילוני), פתיחת הבית לכל שאלה ממעגל החיים היהודי שהתעוררה אצל השכנים הקרובים והרחוקים ואפילו עריכת הלוויה כשנדרש הדבר. פיתחנו קשרי ידידות עם חברי קיבוצים שכנים ואף שבהרבה דברים אנחנו חלוקים, נקודת המוצא שלנו היא שאנו עם אחד ולא אוסף של שבטים.

(צילום: דוברות אוניברסיטת בר אילן)

עוד לפני שהגענו לכפר תבור אפשר היה להתפלל כאן שלוש פעמים ביום במניין. כיום יש ביישוב שני מקוואות פעילים, אחד לנשים ואחד לגברים. בשנים האחרונות הגיעו לכאן משפחות צעירות דתיות, שבאו לא כגרעין כלשהו אלא בחרו מתוך אידיאל להתערות במקום ולהיות שותפים בקהילה הכללית. בואם תרם, כמובן, גם לתהליכי גיבוש של קהילה דתית. בין השאר, למעלה ממאה וחמש עשרה שנים עברו מאז הקמת המושבה ובכפר תבור יש בשנים האחרונות סניף של בני עקיבא. הילדים בגיל הגן מתחנכים בגן הכללי ובגיל בית הספר נשלחים לבתי ספר דתיים בסביבה. כולנו שותפים בפעילויות של המתנ"ס ובאירועים כלל-יישוביים, הפלא ופלא - אין הסתגרות ואין גם חרדות.

אפשר, אם כן, גם אחרת. חובה גם אחרת. הציונות הדתית צריכה ויכולה להרים דגל נוסף: התערות בחברה הכללית בעיר ובכפר לא רק במסגרת מקום העבודה אלא גם במגורים. סיסמאות של "רק לדתיים" סותרים את האידיאל הדתי-ציוני. מאות שכונות ויישובים מחכים לנו, באו נחפש את "כלל ישראל" ולא רק את "שלנו".
פרופסור יוסי כץ, הוא תושב כפר תבור ומלמד במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר אילן

# data[].attributes.attachment_link.title
דתיים לא חייבים לגור ביחד - כיפה

# data[].attributes.attachment_link.description
"בשביל להיות דתי צריך קהילה". כך נקבע בכתבתה של אפרת קרסנר שהתפרסמה באתר כיפה, י' טבת תשע"ו. אני מבקש להציע הסתכלות אחרת מתוך ניסיון של שמונה השנים האחרונות בהן רעייתי ואנוכי גרים בכפר תבור שבגליל התחתון, יישוב שהינו חילוני.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שירה דפנה

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שירה דפנה

# data[].attributes.body
"צריך לפעול בדחיפות למיגור הגזענות והשנאה בקרב בני הנוער, ובעיקר לנקוט בצעדים אל מול חוסר הסובלנות שהופגן כלפי מגזרים שונים ובעלי דעות שונות - זאת לנוכח האלימות שבלטה בעיקר ברשתות החברתיות."
בידיעה זו באים לידי ביטוי ערך הסובלנות וחשיבותו, ערך בסיסי שיש לחנך אליו ולפעול למענו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בעוד שלושה שבועות וחצי תיפתח שנת הלימודים בבתי הספר, ובמשרד החינוך החליטו להקל על התלמידים ולפתוח את השנה עם יותר ימים חווייתיים ופחות לימודים - זאת בעקבות מבצע "צוק איתן" שלקח מהתלמידים חלק נכבד מהחופש הגדול. עוד מתכננים במשרד לפעול למיגור הגזענות וחוסר הסובלנות שבלטו ברשתות החברתיות בזמן המבצע

אילוסטרציה | צילום: קובי גדעון, פלאש 90

במשרד החינוך הבינו שפתיחת השנה הזו צריכה להתכתב עם הקיץ הקשה שקדם לה, ולכן הימים הראשונים לשנת הלימודים הבאה יהיו ימים חווייתיים יותר - בעיקר בבתי הספר של יישובי הדרום.
רוצים לקבל עדכונים נוספים? הצטרפו לחדשות 2 בפייסבוק
הכוונה היא שיהיו פחות לימודים בימים הראשונים ויותר פעילויות כיף - מתוך הבנה שתלמידי הדרום הפסידו חלק ניכר מהחופש הגדול בגלל מבצע "צוק איתן". במקביל, יתוגברו גם מספר הפסיכולוגים והיועצים החינוכיים כדי לתת מענה רגשי ונפשי לתלמידים.

מסקנה נוספת של משרד החינוך, מהקיץ האחרון, היא שצריך לפעול בדחיפות למיגור הגזענות והשנאה בקרב בני הנוער, ובעיקר לנקוט בצעדים אל מול חוסר הסובלנות שהופגן כלפי מגזרים שונים ובעלי דעות שונות - זאת לנוכח האלימות שבלטה בעיקר ברשתות החברתיות.

בין היתר, שר החינוך שי פירון מתכוון לקדם מפגשים בין יהודים לערבים בשנה הקרובה ולבנות תכנית לימודים שתעסוק בנושאים הללו.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - בפתיחת שנת הלימודים הקרובה: פחות לימודים - יותר...

# data[].attributes.attachment_link.description
בעוד שלושה שבועות וחצי תיפתח שנת הלימודים בבתי הספר, ובמשרד החינוך החליטו להקל על התלמידים ולפתוח את השנה עם יותר ימים חווייתיים ופחות לימודים - זאת בעקבות מבצע "צוק איתן" שלקח מהתלמידים חלק נכבד מהחופש הגדול.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- תהילה רזניק

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- תהילה רזניק

# data[].attributes.body
מרוצים מהגיוון, יגורו עם השונה:

נתונים מפתיעים של המרכז הבין-תרבותי לירושלים מעלים תמונה סובלנית במיוחד של ירושלים: 82% שמחים על הגיוון בה, 70% יגורו בשמחה עם אדם מכל מגזר או לאום ו-95% יסייעו לכל אדם הזקוק לעזרה. "מה שירושלמים רוצים יותר מכל זה שייתנו להם לחיות בלי שנאה, בלי הסתה, בלי גזענות ובלי אלימות", אומרים בארגון

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נתונים מפתיעים של המרכז הבין-תרבותי לירושלים מעלים תמונה סובלנית במיוחד של ירושלים: 82% שמחים על הגיוון בה, 70% יגורו בשמחה עם אדם מכל מגזר או לאום ו-95% יסייעו לכל אדם הזקוק לעזרה. "מה שירושלמים רוצים יותר מכל זה שייתנו להם לחיות בלי שנאה, בלי הסתה, בלי גזענות ובלי אלימות", אומרים בארגון

חדשות 2 | ארנת כהן | חדשות

העיר שחוברה לה יחדיו - בסובלנות | צילום: תם כינר

העיר שחוברה לה יחדיו - בסובלנות | צילום: תם כינר

יום ירושלים זכה בשנים האחרונות לתדמית בעייתית: "מצעד הדגלים" העובר לעתים תכופות בשכונות ערביות בעיר מעורר תסיסה, בעיר שגם כך נחשבת למפולגת ומשוסעת - דווקא ביום בו חוגגים את "העיר שחוברה לה יחדיו". אולם נתונים חדשים מסקר שנערך עבור המרכז הבין-תרבותי לירושלים מעלה שדווקא תושבי העיר עצמה מעוניינים באחדותה.
לסיפורים הכי מעניינים והכי חמים - הצטרפו לפייסבוק שלנו
על פי הנתונים, שאספה חברת "פאנל פרויקט המדגם" מקרב 500 תושבים מכלל המגזרים בעיר, 82% מהירושלמים מעידים שהם שמחים שיש אנשים השונים זה מזה בעיר. אחוז זהה של תושבי העיר מדווח שחשוב להם להכיר אנשים השונים מהם - דבר שניתן לעשות בקלות יחסית, שכן לא פחות מ-96% מהתושבים מדווחים כי הם נחשפים לאנשים שלהם דת או לאום שונים על בסיס יום-יומי.

בניגוד לדיווחים על בעלי דירה המסרבים להשכיר דירות לאנשים מקבוצות מיעוט בעיר בתירוץ שהשכנים הביעו התנגדות, 70% מהירושלמים מעידים שאין להם בעיה לגור באותו הבניין עם מישהו שאינו מהמגזר שלהם. לא פחות מ-95% מהמשיבים ציינו כי אם הם נתקלים באדם הזקוק לעזרה, גם אינו אינו מהלאום או מהדת שלהם, הם עוזרים לו. עם זאת, 32% מהנסקרים השיבו כי חשו אפליה בעיר על רקע הדת, המוצא או המין שלהם.

82% שמחים על הגיוון בעיר | צילום: חדשות 2

מהסקר עולה עוד כי הירושלמים מאמינים שהגיוון ברחובות הבירה צריך להיתרגם גם לגיוון פוליטי: 64% מהנסקרים היו רוצים שבמועצת העיר יהיו ערבים, חרדים, דתיים ולא-דתיים. "ירושלים היא סמל הסובלנות בזכות התושבים שלה, שהם גם השגרירים האמיתיים של העיר", מחמיאה מיכל שלאור, מנהלת תכנית "אקטיביזם לסובלנות" במרכז הבין-תרבותי לירושלים וממובילות יוזמת "יום ירושלמי - יום האחר". לדבריה, "מה שירושלמים רוצים יותר מכל זה שייתנו להם לחיות בלי שנאה, בלי הסתה, בלי גזענות ובלי אלימות".

"בניגוד לתדמית שלעתים מצטיירת לירושלים, הירושלמים מאמינים מאוד בערך הסובלנות", מדגיש מנהל המרכז, ד"ר חגי אגמון-שניר. "מגורים משותפים בבניין אחד לכמה מגזרים לא מפחידים אותם, ומבחינה פוליטית הם היו רוצים לראות את כל המגזרים בעיר מיוצגים במועצה".

32% חוו גזענות | צילום:

אלפי ירושלמים צפויים להשתתף השנה ב אירועי "יום ירושלמי - יום האחר" הנערך בעיר זו השנה השלישית. 80 אירועי סובלנות שונים יתקיימו בעיר במקביל, במטרה לקדם את המסר הסובלני של העיר, את השאיפה לירושלים טובה וראויה ויתר עבור כל יושביה ומיצובה כבירת הסובלנות העירונית.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - מרוצים מהגיוון, יגורו עם השונה

# data[].attributes.attachment_link.description
חדשות 2 | ארנת כהן | חדשות יום ירושלים זכה בשנים האחרונות לתדמית בעייתית: "מצעד הדגלים" העובר לעתים תכופות בשכונות ערביות בעיר מעורר תסיסה, בעיר שגם כך נחשבת למפולגת ומשוסעת - דווקא ביום בו חוגגים את "העיר שחוברה לה יחדיו". אולם נתונים חדשים מסקר שנערך עבור המרכז הבין-תרבותי לירושלים מעלה שדווקא תושבי העיר עצמה מעוניינים באחדותה.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- תהילה רזניק

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- תהילה רזניק

# data[].attributes.body
זוהי כתבה על סרטון שהפיץ הנשיא ראובן ריבלין בו הוא מקדם מסרים של סובלנות והכלה לתלמידי ישראל.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין צפה בסרטון שהעלה התלמיד ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו, בו נשא שלטים ועליהם המילים הקשות שהטיחו בפניו חבריו לספסל הלימודים. הוא זימן את עמירה למשכנו - וצילם יחד איתו סרטון זהה, המקדם מסרים של אחדות וסובלנות. "במקום שבו מרימים יד, נושיט יד לחיבוק", אמר ריבלין

סרטון המחווה של הנשיא מרגש את הגולשים: בעקבות הסרטון שהעלה ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו בו חשף את היחס המשפיל לו הוא זוכה בבית הספר מחבריו, גם האזרח מספר 1 לא נותר אדיש: הנשיא ראובן (רובי) ריבלין הצטלם יחד עם עמירה לסרטון זהה לזה שהעלה האחרון, שהולך וצובר תאוצה ברשתות החברתיות.

רוצים לקבל עדכונים נוספים? הצטרפו לחדשות 2 בפייסבוק

בסרטון שהעלה עמירה, תלמיד בית הספר עירוני ז' בתל אביב-יפו, הוא צולם נושא שלטים עם המילים שמפנים כלפיו התלמידים האחרים, בהן: "הומו", "קוקסינל", "קול של בת" ועוד כינויים נוספים בגנותו. ריבלין בחר לעשות מעשה - וזימן את עמירה למשכנו כדי לצלם סרטון נוסף, הפעם כדי להעביר מסרים של אחווה וסובלנות.

"כשראיתי את הסרטון המרגש שיזם ג'ורג' עמירה בן ה-11, ביקשתי להיפגש איתו ולהודות לו על היוזמה החשובה והמרגשת", כתב ריבלין בעמוד הפייסבוק שלו, אליו העלה את הסרטון. " ביקשתי מג'ורג ליצור איתי יחד וידיאו דומה משותף, עם מסר של אחדות וסבלנות. וכן, נשמח גם אם תשתפו אותו", ביקש הנשיא.

הנשיא ריבלין עם משפחת עמירה | צילום:

"אסור שנשתוק מול כל סוג של אלימות", הוסיף ריבלין. "זוהי לא רק הבעיה של מערכת החינוך, זוהי בעיה של כולנו. אנחנו רואים אותה צומחת סביבנו, אנחנו חשים אותה גדלה בחברה ועלינו מוטלת החובה לעצור אותה. במקום שיש בריונות נדרוש סובלנות, במקום שבו מרימים יד להכות אנחנו נושיט ידנו לחיבוק. לא הייתה ולא תהיה סובלנות לאלימות".
מצאתם טעות?

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - צפו: המחווה המרגשת של הנשיא ריבלין לתלמיד שהושפל

# data[].attributes.attachment_link.description
נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין צפה בסרטון שהעלה התלמיד ג'ורג' עמירה בן ה-11 מיפו, בו נשא שלטים ועליהם המילים הקשות שהטיחו בפניו חבריו לספסל הלימודים. הוא זימן את עמירה למשכנו - וצילם יחד איתו סרטון זהה, המקדם מסרים של אחדות וסובלנות.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שירה יצהרי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שירה יצהרי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"בסופו של דבר כולנו רוצים לחיות כאן בשלום, בלי גזענות ובשוויון, ומתוך הדברים המשותפים נוכל ללמוד איך להתנהל מול הדברים הבעייתיים". קצת יותר משבוע אחרי ש אלמונים השחיתו 28 כלי רכב ביישוב המעורב אבו גוש סמוך לירושלים וריססו כתובות נאצה, התקיים הערב (יום א') מפגש הידברות בין בני נוער יהודים לבני נוער ערבים.

עוד בערוץ החדשות של ynet:

מפגינות נגד לפיד: "שוטרים היכו והשפילו אותנו"

אסון ידוע מראש: כביש 554 עדיין גובה קורבנות
שר החינוך שי פירון השתתף באירוע שהתקיים באבו גוש. בהודעה של משרד החינוך לקראת האירוע נאמר כי "במפגש ישתתפו כ-800 איש, שישמיעו קול אחר - קול הקורא להידברות ולדו-קיום. שר החינוך יגיע כדי להוציא קול אחר ושונה. קול, אשר יוקיע את אירועי האלימות, ובמקום זאת יקדם שיח ציבורי רחב ומקיף שעניינו הידברות ודו-קיום בין יהודים לערבים".
פירון אמר באירוע כי "לפני שבוע התרחש אירוע מחפיר, שבו פושעים נבלים ניסו להחריב את החברה מבפנים, אלמלא מעשיהם ייתכן שלא היינו יושבים כאן יחד כדי לייצר שיח משותף, שיח של הידברות. דווקא על רקע אירועים אלה, למפגשים אלה חשיבות עליונה. החל משנת הלימודים הקרובה יהוו מפגשי ההידברות חלק בלתי נפרד מסדר היום של מערכת החינוך".
תמאם עבד אלראחמן (16), יו"ר מועצת התלמידים באבו גוש, אמרה כי "ההידברות הזו נועדה לחזק את הקשר וליצור מכנה משותף חזק שילווה אותנו ויאפשר לנו לראות איך אנחנו יכולים למנף את היחסים בינינו, ואיך נוכל להתנהל בעתיד בצורה שמכבדת ומדברת לכולם. במהלך הפעילות ניצור דו-שיח שמטרתו לקדם אותנו הלאה, להראות איך נוכל להיות שכנים טובים". עבד אלראחמן אמרה עוד כי "משיחות עם חברים מבית הספר אני חושבת שכולם מתרגשים לקראת האירוע הזה. כולם שמחים שיש היענות כזו וכולם מבינים שרק בעזרת השיתוף ההדדי נוכל להתקדם. מדובר בשיתוף פעולה מיוחד במינו אבל כבר עשינו שיתופי פעולה בעבר בין יהודים לערבים וזה הוכיח את עצמו. לי יש המון חברים יהודים, אנחנו מבלים ביחד ויודעים שהדרך להתגבר על הבעיות היא דרך השיתוף". יובל רגב (18), יו"ר מועצת התלמידים בתיכון מכבים-רעות במודיעין, הביע גם הוא סיפוק מהמפגש. לדבריו, "בעיניי זה טבעי להשתתף בפרויקטים מהסוג הזה, אני רואה בזה פתח להמשך שיתופי פעולה בין יהודים לערבים, שרק יעזרו לנו להתגבר על כל האלימות והבעיות שיש. המטרה היא ליצור משהו ערכי, בעיקר עכשיו בתקופה שאנחנו צריכים להיות סבלניים וסובלניים. רגב הוסיף כי "הקשרים האלה מעשירים את שני הצדדים. אתה בא עם מטען מהבית, אנחנו הדור שגדל לתוך האינתיפאדה והאלימות הכי גדולה. כולנו היינו ביסודי כשאוטובוסים התפוצצו כל יום, ראינו את הכאב ואת הסבל. החינוך הראשוני לסובלנות הוא מהבית, בגיל הנעורים אנחנו מושפעים מקבוצת השווים שלנו, מהחבר'ה שלנו, ואם הקבוצה הזו היא גזענית וחסרת סבלנות אז אתה תלך לרוב עם זה, בלי קשר להורים שלך, ולכן חשוב בתוך מערכת החינוך לדבר על הדברים האלה".
בנוגע למשמעויות הפוליטיות של המפגש אמר רגב כי "ברור שלמפגש מהסוג הזה יש משמעות של יותר מסבלנות, יש משמעות פוליטית. ומבלי לחרוג למקומות המפלגתיים, אין מה לעשות. כל דיאלוג בין ערבי ליהודי מעצם היותו דיאלוג הוא פוליטי ואני מעריך את זה שמשרד החינוך מוכן להיכנס למקומות האלה ולא מוכן לשתוק על דברים שקורים כאן, כי כשחוסר סבלנות מתגבר לאלימות לאומית וגזענית אז אולי נוח לשתוק על הזה, אבל זה למעשה הדבר הכי גרוע שיכול להיות".
לסיכום דבריו ציין רגב כי "המסר הראשי הוא לא משנה איפה אתה לומד, המטרה היא שלא תהיה אלימות. ההשקפה הפוליטית היא לא מה שעומד במרכז כאן אלא הרצון בעצם ליצור דו שיח שיוביל לעתיד טוב יותר. הדבר הראשון והכי טבעי כדי להתחיל שיחה זה האזורים המשותפים שלנו - כל אחד ספציפי, מכנה משותף הכי גדול של כל הצעירים בעולם זו הניו מדיה - הפייסבוק והאינסטגרם והדברים האלה".

Read this article in English

בהכנת הכתבה השתתפה שחר חי

# data[].attributes.attachment_link.title
נערים יהודים וערבים נפגשו: "להוציא קול אחר"

# data[].attributes.attachment_link.description
"בסופו של דבר כולנו רוצים לחיות כאן בשלום, בלי גזענות ובשוויון, ומתוך הדברים המשותפים נוכל ללמוד איך להתנהל מול הדברים הבעייתיים". קצת יותר משבוע אחרי ש אלמונים השחיתו 28 כלי רכב ביישוב המעורב אבו גוש סמוך לירושלים וריססו כתובות נאצה, התקיים הערב (יום א') מפגש הידברות בין בני נוער יהודים לבני נוער ערבים.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שירה יצהרי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שירה יצהרי

# data[].attributes.body
מפגש בין אנשים ממגזרים שונים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שרה פינסקי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שרה פינסקי

# data[].attributes.body
הכתבה הזו עוסקת בקבלת השונה מצד הנשיא לערבים במדינה.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
צוות "רב קיום" בבית הנשיא

נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין נפגש היום (חמישי) עם צוות "רב קיום" הכולל נכבדים ואנשי ציבור יהודים, דרוזים, מוסלמים ונוצרים מאזור הצפון וקורא לחיים משותפים, לסבלנות ולקבלת האחר.

"אם נצליח להבין שלמרות שאנחנו שונים, אני והאחר, אנחנו עדיין שותפים - נוכל לחיות יחד. אתה תכבד אותי ואני אכבד אותך ושנינו נכבד את הצורך המשותף. כשנעשה את זה ושנגיע לזה, נוכל גם לדבר עם כל שכנינו, אנשים אל אנשים", אמר הנשיא.

לדבריו, "בכל מקום שיש בעיות יש הזדמנויות וההזדמנויות הן אדירות. אתם עושים דבר חשוב ביותר שהוא סימן דרך לחברה כולה''.

נציג הנהלת צוות "רב קיום", תא"ל (מיל') חסון חסון, אמר לריבלין "מה שאתה רואה כאן, זה הפסיפס הנאה של מדינת ישראל והחברה הישראלית. החבורה כאן לוקחת את החזון שלך בנאום השבטים והופכת אותו לעשייה יומיומית הלכה למעשה''.

# data[].attributes.attachment_link.title
''הפסיפס הנאה של מדינת ישראל'' - חדשות בארץ

# data[].attributes.attachment_link.description
צוות "רב קיום" בבית הנשיא נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין נפגש היום (חמישי) עם צוות "רב קיום" הכולל נכבדים ואנשי ציבור יהודים, דרוזים, מוסלמים ונוצרים מאזור הצפון וקורא לחיים משותפים, לסבלנות ולקבלת האחר. "אם נצליח להבין שלמרות שאנחנו שונים, אני והאחר, אנחנו עדיין שותפים - נוכל לחיות יחד.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- רעות שיר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- רעות שיר

# data[].attributes.body
כתבה על חינוך מגיל צעיר לקבל את השונה בסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אי־קבלת השונה הייתה בתקופות עבר מהלך הישרדותי. היזהר מהשונה, אולי הוא אויב. כיום, חוסר היכולת או חוסר הרצון להכיל ולכבד את השונה מובילים לאלימות כלפיו. שנאה המבוססת על רפלקס פרימיטיבי של פחד מהשונה. סקרים שנערכו בארץ לפני פחות משנה הראו כי 90% מההורים אינם רוצים שילדיהם ישתתפו בחוגים עם ילדים בעלי מוגבלויות; 70% מהנשאלים הודו שלא היו הולכים לבית קפה שמעסיק עובדים עם מוגבלות נפשית. למה, זה מידבק?

שני אירועים שונים זעזעו אותי. האחד, תוכנית הטלוויזיה "החיים הסודיים של בני 4". את התוכנית אומנם לא ראיתי, אך צפיתי בראיון עם אחת המשתתפות בסדרת הדוקו-ריאליטי - יהב שמה. בין השאר, נראו בתוכנית בני 4 מתמודדים עם דחייה. ילדה קטנה וחכמה, המוגדרת כאוטיסטית בתפקוד גבוה, כבשה את לבם של המונים בתגובותיה לדחייה. כאשר לא רצה אף ילד לשחק איתה, הלכה יהב לפינת הגן, שיחקה לבדה ושרה לעצמה שיר: "אני מאמינה בעצמי, כי אני זו אני והאמת בתוכי". בהמשך בא ילדון חמוד וביקש לשחק איתה בצעצוע שהיה בידיה.

החינוך לקבלת האחר צריך להתחיל מיד כאשר הילד מתחיל להבין. אף פעם לא מוקדם מדי להתחיל בחינוך לכך. בשבת האחרונה הייתי עד למצב דומה בביתי: לכל ארבעת ילדינו יש, בין השאר, ילדות בסביבות גיל 4. שתיים מנכדותיי, בנות דודות, שיחקו, וכאשר בת דודה שלישית רצתה להצטרף למשחק, היא נדחתה על ידיהן. מיד נזעקה בתי, אמה של אחת מהשתיים, לשיחת הסבר. בלי פילוסופיה, בלי נזיפות, הסבירה להן בשקט ובנועם שכולן משחקות ביחד, או שאף אחת לא משחקת. בת הדודה השלישית צורפה מיד למשחק.

את המסר הזה יש לשוב ולחדד כל יום, כל שעה. בבית, בבית הספר, בתוכניות הילדים ובמשחקי סימולציה עם הילדים. צריך לחנך אותם להיות ערים ולספר על פגיעה בילד אחר.

המקרה השני שטלטל אותי קשות היה האסון הגדול שבו ילד בן 10 נפל אל מותו ממרפסת ביתו. אינני מאשים ילדים. אני מאשים את מערכת החינוך, את המורים, את תוכניות הלימודים. המסר "מה ששנוא עליך - אל תעשה לחברך" צריך להתנוסס בכל כיתה. כל יום צריך לפתוח בשיחה על הנזק התהומי שבחרמות, על הצורך בקבלת השונה ועל ההכרח בהתרעה אם התנהגות כזו מובאת לידיעתם. החוכמה היא לקבל את השונה, להכיל אותו ולתמוך בו.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בעלי מוגבלויות

# data[].attributes.attachment_link.title
משחקים ביחד: את החינוך לקבלת השונה צריך להתחיל מיד כשהילד מתחיל להבין

# data[].attributes.attachment_link.description
אי־קבלת השונה הייתה בתקופות עבר מהלך הישרדותי. היזהר מהשונה, אולי הוא אויב. כיום, חוסר היכולת או חוסר הרצון להכיל ולכבד את השונה מובילים לאלימות כלפיו. שנאה המבוססת על רפלקס פרימיטיבי של פחד מהשונה. סקרים שנערכו בארץ לפני פחות משנה הראו כי 90% מההורים אינם רוצים שילדיהם ישתתפו בחוגים עם ילדים בעלי מוגבלויות; 70% מהנשאלים הודו שלא היו הולכים לבית קפה שמעסיק עובדים עם מוגבלות נפשית.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שרה פינסקי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שרה פינסקי

# data[].attributes.body
כתבה זו עוסקת בקבלת קהילת הלהט"ב בכך שאישרו להם 20 מיליון שח.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ח"כ איתן גינזבורג כחול לבן

יו״ר סיעת כחול לבן ח״כ איתן גינזבורג, אשר מרכז את ענייני הקהילה הגאה במפלגה, הודיע כי אושר הלילה תקציב של 20 מיליון ש״ח לטובת קידום צורכי קהילת הלהט"ב.

17 מיליון ש"ח יועברו למשרד לשוויון חברתי בראשות השרה מירב כהן, ו-3 מיליון ש"ח נוספים למשרד התרבות בראשות השר חילי טרופר.

ח״כ גינזבורג מסר, "אני מאוד שמח על ההישג שהובלנו. יש הרבה מאוד ארגונים בקהילה שמשוועים לתקציבים, ופשוט ייסגרו אם לא נדאג להם ובהקדם. כבר בימים הקרובים בכוונתי להפגש עם חבריי השרים המופקדים על התקציבים- השרה לשוויון חברתי מירב כהן, ושר התרבות חילי טרופר, במטרה לפעול לאופן חלוקת התקציב באופן מהיר ובהתאם לצרכים. כפי שהתחייבנו בעבר, זכויות הקהילה הגאה הן בליבת העשייה שלנו, ונמשיך להילחם על כך מהממשלה ומהכנסת.״

השרה לשוויון חברתי וגמלאים, ח״כ מירב כהן, הוסיפה, "סוף סוף הצלחנו להשיג משאבים שיושקעו בצרכים של האוכלוסייה הלהט״בית. עלינו לפעול בהקדם על מנת לסייע ולתמוך בארגונים שנותנים מענה למצוקות של אוכלוסייה זו. מעבר לאמירה החשובה שעולה מהקצאת משאבים זו, אפעל ככל יכולתי כדי שהכספים יוקצו בפועל ולא ישארו בגדר הצהרות".

שר התרבות והספורט, חילי טרופר, מסר "אני שמח מאוד על המהלך החשוב הזה, שיאפשר לארגוני הקהילה להמשיך בעשיה החשובה שלהם כך שכל אדם יוכל לקבל את מלוא זכויותיו, בלי קשר לנטייתו המינית. אנו נמשיך להיות מחוייבים למימוש ערך השוויון לכולם."

# data[].attributes.attachment_link.title
אושר: 20 מיליון ש"ח לקהילת הלהט"ב - חדשות מדיניות ופוליטיקה

# data[].attributes.attachment_link.description
ח"כ איתן גינזבורג כחול לבן יו״ר סיעת כחול לבן ח״כ איתן גינזבורג, אשר מרכז את ענייני הקהילה הגאה במפלגה, הודיע כי אושר הלילה תקציב של 20 מיליון ש״ח לטובת קידום צורכי קהילת הלהט"ב. 17 מיליון ש"ח יועברו למשרד לשוויון חברתי בראשות השרה מירב כהן, ו-3 מיליון ש"ח נוספים למשרד התרבות בראשות השר חילי טרופר.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- רעות שיר

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- רעות שיר

# data[].attributes.body
כתבה זו עוסקת בחינוך הסובלנות לבתי הספר.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו. במהלך השבוע הקרוב מערכת החינוך תציין את שבוע "האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית.

תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. כתובת תג מחיר בירושלים | צילום: חדשות 2 יצויין, כי בשנת הלימודים הקודמת השיק משרד החינוך את התכנית הרב-שנתית"האחר הוא אני", אשר יזם שר החינוך, הרב שי פירון. במסגרת התכנית, המשרד פועל להטמעת שיח ודיאלוג המבוססים על ערכים של אהבת האדם, קבלת האחר, סובלנות וערבות הדדית.

יוזכר, כי בעקבות אירועי "צוק איתן", נפתחו השבועיים הראשונים של שנת הלימודים בסימן של אירועי גזענות, אלימות והסתה במרחב הציבורי וברשתות החברתיות. נוסף על אלה, באחרונה גלשו אירועי האלימות וההסתה גם אל מגרשי הספורט. לנוכח זאת, החליט משרד החינוך על גיבושה של תכנית חינוכית שנתית ומקיפה, הכוללת מערכי לימוד רב תחומיים. התכנית מדגישה את היותה של מדינת ישראל חברת שוויונית המכבדת את האחר ללא הבדל דת, מין וגזע.

אירועי האלימות וההסתה גם במגרשי הספורט | צילום: ערוץ 1 במסגרת התכנית יעסקו התלמידים בתופעות של גזענות והסתה בחברה הישראלית, במטרה להטמיע תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. התכנית תקנה לתלמידים כלים לצורך התמודדות נכונה עם התופעות האלו. להגביר את המודעות לתופעות גזעניות ופגיעה באחר באמצעות הקניית ידע והכרות עם התרבות, ההיסטוריה, האמונות והשפה של הקבוצות השונות. לפתח כישורים וערכים של הומניזם, כבוד, אכפתיות, סובלנות וחשיבה ביקורתית. לטפח הכרה בערכים דמוקרטיים מהותיים תוך התייחסות לשסעים השונים בחברה הישראלית. להרחיב המפגשים בין קבוצות שונות בחברה הישראלית.

גני הילדים ובתי הספר ישלבו את התכנים לאורך שנת הלימודים, ולקראת ציון ימים מיוחדים, בהם: יום הסובלנות הבינלאומי, יום המאבק הבינלאומי באנטישמיות וגזענות וכן ביום זכויות האדם. כמו כן, ניתן יהיה לשלב את הנושא בתחומי הדעת השונים, בהם: שיעורי מחנך, היסטוריה, שפה, גאוגרפיה, אזרחות, ספרות ואומנות.

# data[].attributes.attachment_link.title
"האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.description
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לקול מחיאות כפיים סוערות ודמעות בעיניים, נעלה הערב (חמישי) כלת פרס ישראל הטרייה, מרים פרץ את טקסי יום העצמאות הממלכתיים בנאום מעורר התרגשות וישראליות, כשהיא מספרת על בניה שנפלו במלחמות ישראל, קוראת לאחדות ישראל.

טקס הענקת פרסי ישראל לשנת תשע"ח, התקיים במעמד נשיא המדינה, ראובן ריבלין, ראש הממשלה, בנימין נתניהו, יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין, שר החינוך נפתלי בנט, נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, וכמובן 16 הכלות והחתנים מקבלי הפרס.

פרץ פתחה: "עומדת כאן אני מולכם נבוכה לצד עמיתי, אנשים רמי מעלה שיצרו, כתבו, חקרו והמציאו. אנשי חזון ועשייה, אנשי אמונה. קטונתי. אין בידי יצירה, לא אוכל להצביע על תגלית שגיליתי או על נוסחה שפתרתי. יש לי לב אחד שנשבר שלוש פעמים בהודעות שבר נוראיות - נפילת בני בכורי אוריאל בקרב בלבנון, פטירת אישי אליעזר משברון לב ונפילת בני השני אלירז בקרב בעזה".

היא הוסיפה כי "עם הלב הזה יצאתי אל עמי ודיברתי במלים פשוטות על הארץ ומורשתה, על השמחה, על הדבקות בחיים, על אחריות ועל מעורבות חברתית. ומתוך הלב הזה שפועמת בו אמונה בארץ הזאת ובעם הזה, מתוך הכאב - נבעו מעיינות של אהבה".

"כשהלב מלא אמונה, הוא יכול לעמוד באתגרים קשים. הוא יכול ליצור יצירות גדולות. זו יצירתי, היא נטועה בלבבות. הפכתי את יגוני לניגון חדש", אמרה בכאב מהול בעצב.

היא ציינה כי פגשה את כל שכבות העם בשנים האחרונות. "הייתי שמחה אם נצא כולנו לפגוש את הגיוון הזה, את האחרים. נכיר, נראה, נרגיש, נראה את העיניים הכואבות והשמחות. נשמע את הקולות והצלילים החדשים. גם אם יש בינינו תהומות נוכל לבנות ביניהם גשרים".

בהמשך קראה לאחדות עם ישראל. "אם רק נכיר בכך שרב המשותף בינינו על המפריד. כולנו בארץ הזאת חפצי חיים, כולנו חפצי שלום. זה הבית של כולנו ואין בלעדיות של אהבת העם והמולדת לצד מסויים. כולנו רוצים לזכות ולראות את נכדינו בונים כאן את ביתם, מטיילים בארץ בבטחה ונהנים מנופיה. כולנו מייחלים לחברת מופת ברוח חזון נביאי ישראל ומכוח זה כולנו נושאים באחריות לאופיו, לערכיו ולעתידו של הבית שלנו".

לדבריה, "לא נוכל להתעלם, לא נוכל לעמוד מנגד. בפאזל הזה, שנוצר במדינת ישראל יש מקום לכולנו. לכל קשת הצבעים. אם תחסר פיסה אחת מהפאזל התמונה לא תהיה שלמה. על כן, איני מוכנה לוותר על שום חלק מעמי. גם אם מלאכת ההרכבה תיארך - אינני מתייאשת. כדי להצליח ביצירת הפסיפס הזה - עלינו לכבד את כולם בשיח שלנו".

"עלינו ליצור שיח מאופק שמאפשר הבעת דעה בלי איומים, שיש בו מקום למחילה וסליחה, שיח שמחזק את המחוייבות שלנו לאהבת האדם כי בצלם אלוקים ברא את האדם. שיח המחזק את מורשתנו המרבה אור ותקווה ולא מתרכז רק בחושך", אמרה מרים פרץ.

היא סיכמה את דבריה במלים, "בואו נבחר כולנו בדרך שמרבה את הטוב והאור שלנו. ערכי הרעות והאחווה של בני אוריאל ואלירז הם נר לרגלי, וקריאתם אחי לכל אחד מחבריהם, היא קריאתי. אחים אנחנו. ראינו לראות את המדינה בשגשוגה. עתה בשנת ה-70 משמיתנו היא לחזות באור העצום החבוי באחדות של עם ישראל".

כלות וחתני הפרס, בין היתר הם:

פרופ' אלישע קימרון (חקר היהדות), פרופ' שלמה הבלין (חקר הפיזיקה), פרופ' יצחק שלזינגר (חקר הפסיכולוגיה), פרופ' אדווין סרוסי (חקר המוסיקולוגיה), פרופ' סרג'יו הרט (חקר הכלכלה), פרופ' אלכס לובוצקי (חקר המתמטיקה ומדעי המחשב), דוד גרוסמן (ספרות), רון בן ישי (תקשורת), גיל שויד (טכנולוגיה וחדשנות יישומית), יהודית ויהודה ברוניצקי (תעשייה), מרים פרץ (חיזוק הרוח היהודית-ישראלית), דוד לוי (חברה וקהילה), נתן שרנסקי (קליטת עלייה וקיבוץ גלויות), יהודה הראל (חקלאות והתיישבות), פרופ' נאוה בן צבי (חברה וקהילה - חינוך).

מצאת טעות בכתבה? התוכן בכתבה מפר זכויות יוצרים שבבעלותך? נתקלת בפרסומת לא ראויה? דווח/י לנו

# data[].attributes.attachment_link.title
צפו: כלת הפרס מרים פרץ בנאום עוצמתי ומרגש במיוחד - סרוגים

# data[].attributes.attachment_link.description
לקול מחיאות כפיים סוערות ודמעות בעיניים, נעלה הערב (חמישי) כלת פרס ישראל הטרייה, מרים פרץ את טקסי יום העצמאות הממלכתיים בנאום מעורר התרגשות וישראליות, כשהיא מספרת על בניה שנפלו במלחמות ישראל, קוראת לאחדות ישראל.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- ענבר דהן

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- ענבר דהן

# data[].attributes.body
עשרות בחורי ישיבות, מתנדבי "יש תקווה", הגיעו אחר-הצהריים לאזור חברון, מצוידים באוכל חם ושתיה קרה, לשמח ולעודד את אלפי החיילים הפועלים ללא לאות • תמונות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עשרות בחורי ישיבות, מתנדבי ארגון "יש תקווה", שבמהלך השנה דואגים לשמח חולים ונדכאים, הגיעו היום (ראשון) בשעות אחר-הצהריים לשמח ולחבק את אלפי החיילים הפועלים באזור חברון.

מזה כעשרה ימים שאלפי חיילי צה"ל פועלים באינטנסיביות רבה ותרים אחר כל בדל של מידע שיסייע באיתור שלושת תלמידי הישיבה שנחטפו - אייל יפרח, גיל-עד שאער ונפתלי פרנקל.

אחר הצהריים הם זכו למעט מרגוע והפוגה כאשר בחורי הישיבות הגיעו מצוידים באוכל חם ושתייה קרה, במטרה לשמח במעט את החיילים המסורים.

החיילים, במחסומים ובבסיסים, חיבקו בשמחה את המתנדבים החרדים. "כל הכבוד, אין עליכם", הגיבו, "היה חם היום, באתם ממש בזמן".
* עשו לייק לעמוד הפייסבוק של 'כיכר השבת' ותישארו מעודכנים
התגובות המעודדות עודדו את המתנדבים להמשיך הלאה, בדרך לחיילים נוספים, כדי להספיק ולשמח כמה שיותר חיילים הפועלים במסירות עצומה. באחד הבסיסים אף ערכו קומזיץ קצר עם החיילים.

אחד המתנדבים הוותיקים בארגון סיפר ל"כיכר השבת" כי "כשהגענו אל החיילים, מיד ראינו את החיוך המפציע על פניהם, משל הם חיכו רק לנו, כדי להפיג מעט את המתח שמלווה את הפעילות שלהם. הרגנו שאנחנו נותנים להם כוח להמשך הדרך בתקווה שימצאו במהרה את שלושת החטופים".

ארגון "יש תקווה" זכה לכותרות לאחר שבחודשים שלאחר חג החנוכה, אז שמחו עשרות מתנדבים חולים רבים בבתי החולים, החלו להתארס בזה אחר זה בחורי הישיבות שהתנדבו במסגרת הארגון, ויהי לפלא.

# data[].attributes.attachment_link.title
אחדות: בחורי ישיבות עודדו חיילים - כיכר השבת

# data[].attributes.attachment_link.description
עשרות בחורי ישיבות, מתנדבי ארגון "יש תקווה", שבמהלך השנה דואגים לשמח חולים ונדכאים, הגיעו היום (ראשון) בשעות אחר-הצהריים לשמח ולחבק את אלפי החיילים הפועלים באזור חברון. מזה כעשרה ימים שאלפי חיילי צה"ל פועלים באינטנסיביות רבה ותרים אחר כל בדל של מידע שיסייע באיתור שלושת תלמידי הישיבה שנחטפו - אייל יפרח, גיל-עד שאער ונפתלי פרנקל.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- ענבר דהן

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- ענבר דהן

# data[].attributes.body
מרים פרץ מקבלת פרס ישראל על "חיזוק הרוח היהודית-ישראלית"
בעיני, ידיעה זו משקפת את ערך הסובלנות מכיוון שמרים פרץ קיבלה את פרס ישראל על חיזוק הרוח היהודית, על כך שהיא מתייחסת באהבה גדולה לכל אדם, גם אם היא איננה מסכימה עם דעותיו.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות - שרה עובדיה

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות - שרה עובדיה

# data[].attributes.body
היום מצוין בעולם יום הסובלנות הבינלאומי. ובישראל? נו, למי יש כוח לעניין החינוכי והטרחני הזה. אנשי ארגונים לשינוי חברתי, הנאבקים על זכויותיהם של יוצאי אתיופיה, עובדים זרים, אנשים עם מוגבלויות, אזרחים ערבים וילדים עולים, מתעקשים שהיום הזה חיוני גם כאן
https://m.ynet.co.il/Articles/3169815

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הידעתם? היום, כמו בכל 16 בנובמבר, מצוין ברחבי העולם יום הסובלנות הבינלאומי. את אירועי היום, אחד מכ-30 ימי מודעות המתמסרים לנושאים דוגמת מאבק באלימות במשפחה, זכויות האדם, ביעור הבערות, השונות הביולוגית וכהנה, מוביל ארגון אונסקו של האום, העוסק בחינוך, מדע ותרבות. בחסותו, מוסדות חינוך, ארגונים ומקומות עבודה יבחשו היום בנכונות להכיר בזכות הקיום של דעות, אמונות וצורות התנהגות שונות.

אבל יש להניח שלא ידעתם. שכן עבורנו יום הסובלנות הוא יום ככל הימים, לכל היותר המלצה מנומסת בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך. לבד מעמותת " יזמ"ה" שערכה רב שיח ציבורי בשיתוף עם עיריית מודיעין, איש לא טרח לציין את היום בארץ. שהרי סובלנות היא עסק טרחני, מילה טובת לב וחינוכית מאין כמוה המשמשת לרוב מורות בבית הספר היסודי. מה לה ולחוסר הסבלנות הישראלי?

"במובן הרחב שלו המושג 'סובלנות' מגלם גישה אקטיבית לחיים, גישה שזרה לרבים מהישראלים", אומרים אנשי מרכז "אג'נדה", שמנסים לקדם מודעות ציבורית ותקשורתית לנושאים חברתיים ולהעניק מקום ומשקל לקבוצות מוחלשות בישראל. "לא מדובר רק בקבלה פסיבית של מי שאינו חושב או פועל כמונו, אלא במאבק אקטיבי על זכויות עובד הקבלן, העובדת הזרה, האזרח הערבי, השכנה האתיופית והבחור בכסא גלגלים. סובלנות היא לא 'לסבול' את האחר, אלא לספק במה לגיטימציה ושותפות מלאה לקבוצות שהחברה בדרך-כלל נוטה להתעלם מהן".

למה צריך לציין בישראל את יום הסובלנות הבינלאומי? בגלל שהחברה הישראלית מורכבת מקהילות הנלחמות על שוויון זכויות, על הכרה בצורכיהן, על עצם נוכחותן. על השאלה הזו השיבו אנשי ארגונים לשינוי חברתי, בהם עמותה המספקת סיוע משפטי ליוצאי אתיופיה, אגודה למען ילדים עולים, מרכז לזכויות אנשים עם מוגבלויות, ארגון סיוע לעובדים זרים, ארגון הפועל לשוויון אזרחי בין יהודים וערבים וארגון גאה, הנאבקים מידי יום על מקומן של האוכלוסיות שבשמן הם פועלים.

"בגלל שאנשים מסוגים שונים, ביניהם עולים, לפעמים עולים כהים יותר יוצאי אתיופיה, אמורים לחיות בישראל בשוויון זכויות וחובות. אבל הרשויות, ובעקבותיהן האוכלוסייה, מתייחסות אליהם באופן מפלה ומתנשא לעתים, הפוגע בהם ואף גורם לצלקות נפשיות שקשה לרפאן בקרב ילדיהם. כזו הייתה, למשל, פרשיית אי קבלת הילדים האתיופים לבתי הספר באור יהודה בתחילת שנת הלימודים הנוכחית כדי ש"לא יהיו בהם יותר מדי אתיופים". או הוצאת ילדים מגן בערד באמצע שנת הלימודים בתירוץ דומה. כך למשל, משיקולים זרים משרד הפנים סירב להעלות לישראל משפחות אתיופיות שנים ארוכות, וכשאלה עלו סוף-סוף פקידי המשרד המשיכו להערים עליהם קשיים רבים. מקרים כאלה הם מנת חלקם היומית של יוצאי אתיופיה". (עו"ד יסמין קשת, מרכז "טבקה" לסיוע משפטי וסינגור קהילתי ליוצאי אתיופיה)

"בגלל שבישראל חיים כ-30 אלף ילדים ובני נוער עולים שמצבם החברתי, הכלכלי והלימודי כלל אינו משביע רצון. לא פעם הילדים האלה סובלים מביטויי גזענות ואפליה הן מבני גילם והן מהמבוגרים שסביבם, הן במערכת החינוך והן מחוצה לה. הם חשים מנותקים מהחברה הישראלית ומתקשים להשתלב בה באופן שיוויוני. הילדים ובני הנוער העולים אמנם מהווים רק 11 אחוז מכלל הילדים ובני הנוער, אך כל נער עולה רביעי נושר ממערכת החינוך, רק 36 אחוז מהתלמידים העולים מקבלים תעודת בגרות מלאה, בכ-40 אחוז מכלל התיקים שנפתחים במשטרה כנגד קטינים מעורבים נערים עולים ו-25 אחוז מהנערים שעוברים טיפול פסיכיאטרי הם עולים. הנתונים המדאיגים הללו מצביעים על-כך שהם זקוקים ליותר עזרה, תשומת לב ותמיכה הן מהממסד והן מכל-אחד מאיתנו". (רומן שניידר, "האגודה ישראלית למען ילדים עולים" )

"בגלל שגם התקשורת זקוקה ליום הסובלנות. כמה פעמים ראית נכה בטלוויזיה? ואינני מתכוון לדיווח על שביתת הנכים או לאולימפיידת הנכים, אלא לכל נושא אחר שאינו קשור בנכים עצמם (פוליטיקה, ביטחון, בישול וכל מה שרק מדברים עליו מתוך המסך). כמה פעמים ראית ילד ערבי, עם היגוי כבד, בתוכניות הילדים הרבות כל-כך? כמה פעמים ראית שופט ישראלי דובר רוסית, שופט ערבי או אתיופי, באינספור תחרויות הריאליטי בערוצים השונים? כמה פעמים או שמעת עיוור או חירש מדבר על חינוך? על יופי? על יצחק רבין? כמה פעמים התבקש תחקירן באחת התוכניות לחפש נכה בכסא גלגלים או עיוור שיש לו משהו מעניין או מחדש לספר, כפי שהוא מתבקש למצוא דמות תל אביבית ודמות מהפריפריה, אשכנזי וספרדי, גבר ואישה? כן, גם התקשורת זקוקה ליום הסובלנות. יש לה תפקיד מרכזי לא רק בהעלאת המודעות לנושא, אלא גם ביצירת תשתית להתייחסות נורמלית לתופעה הנורמלית של אוכלוסיות מסוגים שונים, שכיום חלק מהציבור רואה בהם 'לא נורמלים'. אם ילדינו הצברים ישמעו מגיל צעיר מאוד מבטאים שונים, יראו נכים לצד בריאים, חירשים ליד שומעים, הם יבינו שככה זה. נורמלי. החברה הישראלית תרוויח והשונים יהיו שווים". (דרור שטרנשוס, יו"ר מרכז "אג'נדה" )

# data[].attributes.attachment_link.title
למי יש סבלנות לסובלנות?

# data[].attributes.attachment_link.description
היום מצוין בעולם יום הסובלנות הבינלאומי. ובישראל? נו, למי יש כוח לעניין החינוכי והטרחני הזה. אנשי ארגונים לשינוי חברתי, הנאבקים על זכויותיהם של יוצאי אתיופיה, עובדים זרים, אנשים עם מוגבלויות, אזרחים ערבים וילדים עולים, מתעקשים שהיום הזה חיוני גם כאן

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות - שרה עובדיה

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות - שרה עובדיה

# data[].attributes.body
סיפור האהבה שלו עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפף בפרויקט "דו קיום על גלגלים". מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. צפו.
https://m.ynet.co.il/Articles/4722419

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- טליה נזרי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- טליה נזרי

# data[].attributes.body
כתבה זו עוסקת בבובות חדשות שמייצגות את כל גווני החברה.
ובכתבה עצמה אנו רואים אישה ערבייה שמחזיקה בובה המייצגת אדם דתי, מה שמצביע על המטרה הסופית של בובות אלה, שתהיה סובלנות בעם.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הורים

הגיוון הוא אחד הדברים שמושכים לישראל את מרבית התיירים. יש פה נציגים מכל קצוות תבל, חילוניים ודתיים. אותו גיוון ממש הוא גם זה שמייצר הרבה מהבעיות הקשות ביותר בין האזרחים. חברת "משחקים לעתיד" ביקשה לפתח מוצר שיכניס ערכים של סובלנות לחברה, ואיפה נכון יותר להתחיל מאשר בגן הילדים?

"לפני כשנתיים השתתפתי בהאקתון חברתי שבו התחלקנו לקבוצות שדנו בנושאים שונים. הקבוצה שלי, שזכתה, דנה בנושא הסבלנות הסובלנות וקבלת השונה בחברה הישראלית," מספר גיל פכט, יו"ר משחקים לעתיד. "המוצר עליו חשבנו היה פיתוח של ערכת בובות שתייצג את החברה הישראלית ותשבור סטיגמות להן נחשפים הילדים בישראל מגיל צעיר. הרעיון היה ליצור תמונה חיובית ראשונה אצל ילדים לפני שהם פוגשים בתמונה שלילית. כך לדוגמא, לפני שילד רואה בחדשות ערבי רעול פנים עם בקבוק תבערה הוא יפגוש את נור שאוהבת מדע. או לפני שיראה חרדי הופך פחים במאה שערים הוא יפגש את נעמי."

בשנתיים האחרונות ערכה החברה התייעצות עם עשרות אנשי חינוך, פסיכולוגים ואנשי ציבור. צוות של פסיכולוגיות התפתחותיות בראשות פרופ' מרגלית זיו ליוו את החברה ולאחר סיום גיבוש הקונספט הפדגוגי נערכו שולחנות עגולים אליהם הוזמנו נציגים של כל הקבוצות בחברה הישראלית כדי לשתף ברעיון ולגבש יחד איתם את הסיפור הייחודי של הדמויות. לשבע הבובות הגדולות והמרשימות שנוצרו בתהליך המרשים הן נור, נועם, רומי, גיל, שחר, תום ורונה, והן מנסות לייצג חלקים רבים ככל הניתן מהציבור המקומי. בזכות התהליך, הן אינן סטריאוטיפיות, אלא דמויות עגולות ומעוררות הזדהות. רוסית, ערבית, אתיופית, דתית וחילונית, כשמהשתיים האחרונות יש משני המינים.

בימים אלה עורכים בחברה מחקר בגני ילדים, ובודקים את השפעתן של הבובות, שכבר עלו ל הדסטארט לגיוס המונים ונהנות מסרטון מקסים בהשתתפותם של מפורסמים שונים, ביניהם מלכת הילדים חני נחמיאס, מאור זגורי ואשת הטלביזיה לוסי אהריש. "אחת השאלות המרכזיות בשיח בנושא הייתה מתי ילדים מתחילים להבחין בשונות בין בני אדם," מסביר פכט. "מחקרים רבים מהעולם ומישראל מראים כי ילדים כבר מגיל 6 חודשים יודעים לזהות הבדלים בין אנשים המדברים שפות שונות וכי תינוקות מגיל 20 חודשים כבר נוטים לשייך אנשים לקטגוריות חברתיות המקובלות בחברה בה הם גדלים. בגילאים מאוחרים יותר רואים כי חלה התפתחות משמעותית יותר של ילדים כלפי אנשים עם הבדלים ברקע אתני, גזע לאום ומעמד חברתי. בגילאי 4-6 ילדים כבר יכולים לפתח עמדות שליליות על פי מה שספגו מהסביבה. ממחקרים אלו ניתן להבין שהמשימה העיקרית היא לנסות להגיע לילד לפני שהוא פוגש את המסרים השלילים. בובות "משחקים לעתיד" מביאות עמן ערך מוסף חשוב וייחודי. מיצוי הפוטנציאל הגלום בהן טמון בעבודה עמן ועם הילדים, בהתאם לעקרונות המקצועיים. זאת בנוסף לכך שהבובות מציגות את השונות בינינו באופן ויזואלי."

"אנחנו מציעים לא רק בובות אלא כלי חינוכי משמעותי למחנכות בבואן לעסוק בסוגיות של סובלנות ורב תרבותיות," מוסיף פכט, ומדווח שהתגובות לפרוייקט משמחות ותומכות לאורך כל הדרך, וכך היה גם כשביקשו ליצור סרטון לפרוייקט. "פנינו אל הסלבס באופן ישיר מתוך הבנה שהם אנשים יחד עם מודעות חברתית גבוהה ואכן צדקנו. הם נרתמו בהתנדבות מלאה לסייע לנו מתוך אמונה מלאה במיזם ובערכים אותם הוא מקדם." נותר רק לאחל בהצלחה.

# data[].attributes.attachment_link.title
למה לוסי אהריש מחבקת בובה דתית?

# data[].attributes.attachment_link.description
הורים הגיוון הוא אחד הדברים שמושכים לישראל את מרבית התיירים. יש פה נציגים מכל קצוות תבל, חילוניים ודתיים. אותו גיוון ממש הוא גם זה שמייצר הרבה מהבעיות הקשות ביותר בין האזרחים. חברת "משחקים לעתיד" ביקשה לפתח מוצר שיכניס ערכים של סובלנות לחברה, ואיפה נכון יותר להתחיל מאשר בגן הילדים?

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- טליה נזרי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- טליה נזרי

# data[].attributes.body
כתבה זו עוסקת בתוכנית הלימודים החדשה שמטרתה ללמד סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים בחברה הישראלית.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו. במהלך השבוע הקרוב מערכת החינוך תציין את שבוע "האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית.

תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. כתובת תג מחיר בירושלים | צילום: חדשות 2 יצויין, כי בשנת הלימודים הקודמת השיק משרד החינוך את התכנית הרב-שנתית"האחר הוא אני", אשר יזם שר החינוך, הרב שי פירון. במסגרת התכנית, המשרד פועל להטמעת שיח ודיאלוג המבוססים על ערכים של אהבת האדם, קבלת האחר, סובלנות וערבות הדדית.

יוזכר, כי בעקבות אירועי "צוק איתן", נפתחו השבועיים הראשונים של שנת הלימודים בסימן של אירועי גזענות, אלימות והסתה במרחב הציבורי וברשתות החברתיות. נוסף על אלה, באחרונה גלשו אירועי האלימות וההסתה גם אל מגרשי הספורט. לנוכח זאת, החליט משרד החינוך על גיבושה של תכנית חינוכית שנתית ומקיפה, הכוללת מערכי לימוד רב תחומיים. התכנית מדגישה את היותה של מדינת ישראל חברת שוויונית המכבדת את האחר ללא הבדל דת, מין וגזע.

אירועי האלימות וההסתה גם במגרשי הספורט | צילום: ערוץ 1 במסגרת התכנית יעסקו התלמידים בתופעות של גזענות והסתה בחברה הישראלית, במטרה להטמיע תרבות של שיח ערכי, המכיר בשונה ומכבד את האחר. התכנית תקנה לתלמידים כלים לצורך התמודדות נכונה עם התופעות האלו. להגביר את המודעות לתופעות גזעניות ופגיעה באחר באמצעות הקניית ידע והכרות עם התרבות, ההיסטוריה, האמונות והשפה של הקבוצות השונות. לפתח כישורים וערכים של הומניזם, כבוד, אכפתיות, סובלנות וחשיבה ביקורתית. לטפח הכרה בערכים דמוקרטיים מהותיים תוך התייחסות לשסעים השונים בחברה הישראלית. להרחיב המפגשים בין קבוצות שונות בחברה הישראלית.

גני הילדים ובתי הספר ישלבו את התכנים לאורך שנת הלימודים, ולקראת ציון ימים מיוחדים, בהם: יום הסובלנות הבינלאומי, יום המאבק הבינלאומי באנטישמיות וגזענות וכן ביום זכויות האדם. כמו כן, ניתן יהיה לשלב את הנושא בתחומי הדעת השונים, בהם: שיעורי מחנך, היסטוריה, שפה, גאוגרפיה, אזרחות, ספרות ואומנות.

# data[].attributes.attachment_link.title
"האחר הוא אני" בסימן גילויי הגזענות בחברה הישראלית

# data[].attributes.attachment_link.description
משרד החינוך מפרסם היום ( א') את התכנית החינוכית השנתית " התמודדות עם סובלנות, מניעת גזענות וחיים משותפים במערכת החינוך". התכנית החדשה מהווה המשך למערכי השיעור, בנושא סובלנות וגזענות, אשר פתחו את שנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה. התכנית החדשה מיועדת לכל המגזרים ולכל שכבות הגיל, תוך התאמה ליכולתם של התלמידים להתמודד עם הנושא ומשמעותו.

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- רעות שפירא

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- רעות שפירא

# data[].attributes.body
צפו: תנועות הנוער בשיתוף פעולה מרגש

לרגל ראש השנה, תנועות הנוער 'בני עקיבא', 'הצופים' והנוער העובד והלומד משתפים פעולה: אחרי הקיטוב שיצרו מערכות הבחירות השנה החליטו שלוש התנועות לאחד כוחות למען אחדות וחיבור

https://www.srugim.co.il/377945-%D7%A6%D7%A4%D7%95-%D7%AA%D7%A0%D7%95%D7%A2%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A0%D7%95%D7%A2%D7%A8-%D7%91%D7%A9%D7%99%D7%AA%D7%95%D7%A3-%D7%A4%D7%A2%D7%95%D7%9C%D7%94-%D7%9E%D7%A8%D7%92%D7%A9

# data[].attributes.headline
ידיעה על סובלנות- שרה עלי

# data[].attributes.subject
ידיעה על סובלנות- שרה עלי

# data[].attributes.body
לדעתי, כתבה זו משקפת את עיקרון הסובלנות כיוון שלמרות חילוקי הדעות שבין אדלשטיין לבין מנהלי בית החולים הם שומרים על שיח מכבד ודנים בכך בצורה הראויה (מקבלים את השונה מהם בדעה ולא משתמשים באלימות פיזית ו\או מילולית בשעת המחלוקת).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
השר אמר כי המתווה לא פתוח למשא ומתן, אבל רוב מנהלי בתי החולים הגדולים התעקשו: "לא קרובים לקריסה". החריג ביניהם היה מנהל רמב"ם: "דרוש סגר מיידי". בינתיים, בתי החולים באזור צפון שוקלים להעביר חולים למרכז. מסתמן: התפטרותו של יעקב ליצמן הסירה את ההתנגדות לסגר

# data[].attributes.attachment_link.title
מנהלי בתי חולים: "אין קריסה, החרדה מיותרת"; אדלשטיין: "אין מנוס מסגר"

# data[].attributes.attachment_link.description
השר אמר כי המתווה לא פתוח למשא ומתן, אבל רוב מנהלי בתי החולים הגדולים התעקשו: "לא קרובים לקריסה". החריג ביניהם היה מנהל רמב"ם: "דרוש סגר מיידי". בינתיים, בתי החולים באזור צפון שוקלים להעביר חולים למרכז. מסתמן: התפטרותו של יעקב ליצמן הסירה את ההתנגדות לסגר

# data[].attributes.headline
ידיעה 2 על סובלנות- שרה עלי

# data[].attributes.subject
ידיעה 2 על סובלנות- שרה עלי

# data[].attributes.body
לדעתי, כתבה זו משקפת את עיקרון הסובלנות כיוון שלמרות שהיא מבקרת את השלטון (רה"מ והתנהלותו), לא הופעלה נגדה או נגד כותבה שום סמכות ולא נמנעה ממנו זכותו להביע את דעתו (על השלטון להימנע מהפעלת סמכותו כנגד דעות ביקורתיות או מרגיזות).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. כישלון מנהיגותי

"אין ארץ בעולם עם שיח כה סוער ועם כל כך הרבה קבוצות שנוקטות עמדות כה קיצוניות, ממשלה בשכל רגע משנה את דעתה או פשוט לא עושה כלום, וציבור כל כך לא ממושמע" - זו הדיאגנוזה שסיפקה בשבוע שעבר פרופ' גליה רהב, מנהלת היחידה למחלות זיהומיות בבית החולים שיבא בתל השומר ואחת הדמויות המשמעותיות במאבק בקורונה, להתמודדות הישראלית עם משבר הנגיף. וזו הדיאגנוזה ששולחת את עם ישראל חזרה לסגר מלא, בפעם השנייה מאז התפרצות הנגיף.

אין כאן דילמה של "ביצה ותרנגולת" או כוח עליון שתפס את ישראל בהפתעה גמורה. ממשלת נתניהו יכלה אולי להיאחז בנימוקים־תירוצים אלו בגל הראשון של התחלואה אי־אז במרץ־אפריל. הגל השני של התפרצות הנגיף והטיפול הממשלתי בו הם כל־כולם כישלון מנהיגותי קולוסאלי, החל מאובדן אמון הציבור תוך היעדר דוגמה אישית, דרך כישלון הסברתי בהעברת הסכנה במחלה לאחר הגל הראשון ועד השחרור הלא מבוקר מהסגר הקודם שהתקבל לפי שיקולים פוליטיים צרים. צירוף גורמים אלו לאכיפה הרופסת של המשטרה על מפירי הנחיות ואיסורי התקהלות, שראשיה חששו להסתבך עם קבוצות לחץ פוליטיות ערב הבחירות, מנפק את המתכון המלא לכישלון, שאת השלכותיו אנחנו רואים עתה במלוא תפארתם.
2. מחדל תפעולי
ממשלת ישראל היתה חייבת להקים תשתית רחבה, הוליסטית ומולטי־דיסיפלינרית שתאפשר קיום שגרת חיים תחת אימת הקורונה, שכן נראה שאין כרגע דרך לנצח את הנגיף ויש ללמוד לחיות איתו. תשתית כזו דורשת מערך שלם ומהיר לקטיעת שרשראות הדבקה, הכולל מנגנון בדיקות משוכלל ומהיר, חקירות אפידמיולוגיות יעילות, הסברה אפקטיבית, אכיפה נוקשה ומדיניות ברורה לקיום ריחוק חברתי אחרי הסרת הסגר. זו, אחרי הכל, הסיבה שעבורה הוטל אותו סגר. אלא שהזמן, הסבלנות והמשאבים שהקריבו אז תושבי ישראל בוזבזו בידי הרשויות תוך זלזול עמוק.

המומחים ניסחו, עיצבו וגיבשו תשתית למערך הנדרש כבר במרץ־אפריל, והעבירו את ספר ההוראות המפורט למקבלי ההחלטות בשעה שהאזרחים ישבו ספונים בבתיהם. אלא שהממשלה והעומד בראשה לא ניצלו את הזמן והעדיפו להתעסק בפוליטיקה קטנה ובענייניים משפטיים אישיים. ומערך מתפקד לקטיעת שרשראות ההדבקה עדיין אין.

עתה אנחנו חוזרים לנקודת ההתחלה. כפי שנחשף ב"כלכליסט", המערך החדש, שמוקם בימים אלו בשם "מגן" בראשות אלוף ניסן דוידי, יהיה מוכן ואפקטיבי רק החל מחודש נובמבר. מדוע רק אז? משום שהממשלה התעכבה בהקמתו והעבירה את סמכויות הניהול שלו לידי צה"ל רק בשלב מאוחר מאוד. אם אחרי יותר מחודש של סגר ועוד חודש של סגר למחצה התשתית עדיין לא תהיה מוכנה - סגר שלישי הוא רק עניין של זמן. בלי מנגנון כזה אין שום תועלת כלכלית ובריאותית בכפיית סגר שני.
3. מחדל בריאותי
הסיבה הרשמית לסגר השני היא קריסתו הצפויה של מערך האשפוז, אף שהנתונים מראים מציאות שונה לחלוטין. לפי משרד הבריאות, התפוסה הכוללת של מחלקות הקורונה בארץ היא 62% - כלומר שליש מהן עדיין פנוי. בשלב זה 838 מתוך 1,350 מיטות במחלקות הקורונה מאוישות, מהן 430 בידי חולי במצב קשה או קריטי. אמנם, יש מחלקות קורונה שבהן שיעורי התפוסה גבוהים - כמו בבתי החולים רמב"ם בחיפה, הדסה ושערי צדק בירושלים, המרכז הרפואי לגליל בנהריה והמרכז הרפואי ברזילי באשקלון - ויש גם מחלקות קורונה זעירות שעלולות להתמלא במהירות, בעיקר בבתי החולים בפריפריה; אך אי־ספיקה רשמית עדיין אין.

הנתונים האלו הם תוצאה של השקעה חסרה בבתי החולים הפריפריאליים, או בבתי החולים העצמאיים שאינם שייכים לממשלה או לשירותי בריאות כללית. אך כדי לחזות זאת לא היה צריך להמתין למשבר הקורונה, כמעט כל דו"ח של מבקר המדינה או דו"ח אי־השוויון בבריאות השנתי של משרד הבריאות מצביעים על כך שהמשאבים המעטים שמוענקים לבריאות הציבורית בישראל בהשוואה למדינות ה־OECD, מגיעים בעיקר למרכז הארץ. זו הסיבה שבפריפריה בישראל חיים פחות שנים יותר ואיכות החיים טובה פחות. משבר הקורונה רק הדגיש את ההזנחה הזו.

בבתי החולים עצמם ובחטיבת בתי החולים הממשלתיים במשרד הבריאות מודים כי אין אי־ספיקה, אלא בעיקר חשש כבד שבאובדן שליטה על התפשטות המגפה מספרי המאושפזים ימריאו בקצב אקספוננציאלי. החשש הוא שישראל תגיע לחורף - כשהשפעת מתחילה להרים את ראשה - עם תפוסות כבדות מדי במחלקות האשפוז ועם צוות רפואי מותש ובחלקו מבודד. במקרה כזה אזרחי ישראל יקבלו טיפול רפואי חסר, שמשמעותו היא עלייה בשיעורי התמותה.
4. מחיר הכישלון
במשרד האוצר מיהרו להודיע בסוף השבוע כי הפגיעה הכלכלית בתוצר כתוצאה מהטלת סגר בן שבועיים במהלך חגי תשרי נאמדת ב־13-12 מיליארד שקל. הפעלת סגר למחצה למשך שבועיים נוספים במתכונת שהמערך בראשות פרופ' רוני גמזו מכנה "ריסון מהודק" נאמדת באובדן תוצר נוסף של 7-6 מיליארד שקל. מתכונת זו כוללת הפעלת מקומות עבודה בהיקף של 50% (למעט בעסקים חיוניים), השבתה כמעט מוחלטת של פעילויות תיירות הפנים, המסחר והמסעדות וסגירת מערכת החינוך למעט לימודים מרחוק. לפי האוצר, שמירה על הריסון המהודק מעבר לשבועיים אלו, לאחר החגים, תסב פגיעה נוספת לתוצר בהיקף של 4 מיליארד שקל בשבוע.

סכומים אלו מתווספים לפגיעה קיימת בהיקף 50 מיליארד שקל בתוצר שמתבטאת במאות אלפי מובטלים וקריסתם של עשרות אלפי עצמאים ועסקים קטנים ובינוניים. מי שמבקש להיות קפדן יותר ולרשום את ההפרש התיאורטי בתוצר (ההפרש בין המצב בפועל לבין התוצר החזוי של ישראל לו היה ממשיך לצמוח בקצב נומינלי של 2% ברבעון) מגיע למספר מבהיל עוד יותר: 71.9 מיליארד שקל שהתאדו. התרחיש הפסימי של משרד האוצר ובנק ישראל כבר מדבר על עובדן תוצר של 95 מיליארד שקל ל־2020 כולה.

למספרים מבהילים אלו יש להוסיף את האפקטים הפסיכולוגיים והחברתיים של סגר שני, שמתורגמים בסופו של דבר גם הם לאובד תוצר. שכן סגר שני אינו כמו סגר ראשון. המשק הישראלי נכנס לסגר הראשון כשהוא אוחז בנתוני הפתיחה החזקים במערב ואולי בעולם: תעסוקה מלאה, אבטלה ברמה חיכוכית או מבנית, שיא בכל הזמנים ביצוא השירותים שהביא לעודף עתק בחשבון השוטף, צריכה פרטית מזנקת ומה לא. אחרי 10 שנים של צמיחה מהירה המשק נכנס למיתון הקורונה בעוצמה רבה. בכלכלה התופעה הזו מכונה אפקט הקצה: כשמנסים לעצור רכבת שנעה במהירות גבוהה היא מושכת כמה מאות מטרים טובים עד שהיא נבלמת לחלוטין. כך גם למשק לקח זמן להאט.

אלא שערב הסגר השני התמונה המאקרו־כלכלית שונה בתכלית. הפעם לא יהיה אפקט קצה, המשק כבר ממותן. יותר מחצי מיליון ישראלים כבר מובטלים בפועל, עשרות אלפי עסקים קטנים ובינוניים טרם נפתחו מחדש מאז הכניסה לסגר הראשון. ומספר המובטלים בפועל, שבאפריל היה כ־1.2 מיליון איש ואט־אט ירד, עלול לזנק שוב לכ־800 אלף איש. לעשרות אלפי העסקים שכבר פשטו רגל עלולים להצטרף עסקים ששרדו את הסגר הראשון אך מגיעים לסגר השני ללא שכבות השומן והמגן שהיו להם אז.

5. אסון תעסוקתי
המכה שיספוג המשק הישראלי מהסגר השני תהיה קטלנית וגם הפעם, כמו בסגר הקודם, הפגיעה לא תהיה אחידה. שירותי אירוח, אוכל, הסעדה, מלונאות, תיירות פנאי ומסחר קמעונאי (להוציא רשתות שיווק) יספגו את המכה האנושה ביותר. את הזמן הנותר עד לספיגת המכה כדאי שהמדינה תנצל לביצוע כמה פעולות דחופות והכרחיות, כמו לקבוע מבעוד מועד כבר עתה את תוכניות הסיוע שיטפלו במובטלים ובעצמאים והעסקים שיפגעו, כדי למנוע מצב של חשש קיומי קולקטיבי. כל פיסת ודאות או יציבות שאפשר להעניק למגזר הפרטי והיצרני שווה את משקלה בזהב.

לא פחות חשוב לעצב מחדש, ובדחיפות, מודל תעסוקה חדש ושלם ולהיפרד לשלום ממודל החל"ת (חופשה ללא תשלום) שישראל אימצה, לבדה בין מדינות העולם. עדיף שהממשלה תממן באמצעות רשות המסים, ודרך המעסיקים, חלק משכר המובטלים במקום ביטוח לאומי. הניתוק בין העובד למעביד ומתן קצבאות כמעט ללא מגבלות החלו לייצר מלכודת אבטלה שמסוכנת למשק לא פחות מהקורונה עצמה.
6. סגר ארוך וממושך
הסגר השני לא יהיה קצר. מדובר לפחות בחודש ולפי פרסומים, נתניהו ביקש גם לבדוק את העלות המשקית של סגר של חודשיים. לפי המחקר של אוניברסיטת יל, שהיווה בסיס להחלטה על סגר, אורך הסגר הוא משתנה חיוני למידת האפקטיביות שלו. סגר קצר מדי של פחות מ־15 יום הוא בעל השפעה מינימלית על פרמטרים חשובים כמו עומס על מכונות הנשמה ומספר המתים, בעוד סגרים ארוכים מדי של יותר מ־45 יום לא מועילים לפרמטרים בתחום הבריאות בהשוואה לסגר של 45-30 יום. מסקנה חשובה לא פחות של המחקר היא כי סגר של 45 יום ולאחריו החלת ריחוק חברתי קפדני ואמצעים להפחתת ההדבקה, יעיל יותר מסגר ממושך של למעלה מ־45 יום.

עוד לפני שממשלת נתניהו הודיעה כי תטיל סגר שני הקדים יו"ר ישראל ביתנו אביגדור ליברמן לקרוא לציבור להתעלם מהוראות הממשלה ולהתנהג כראות עיניו. הקריאה משנוא נפשו הפוליטי של נתניהו מכוונת ישירות לאשראי הציבורי הנמוך שעמו מגיע ראש הממשלה לסגר השני, שלא ברור כמה הציבור יציית לו. לא מדובר אגב בתופעה מקומית בלבד: לצדה של ישראל בעשירייה הראשונה של המדינות המובילות בתחלואה לנפש מככבות גם ארגנטינה ופרו, שהטילו סגרים, התרשלו לאחריהם ומאז התחלואה בהן זינקה ואמון הציבור נפגע.

כאן, בישראל, כמה ערים כבר הפרו את הסגר הלילי המדומה שהוטל בשבוע שעבר על 40 הערים אדומות, ופתחו את מסגרות החינוך. וביום שישי כבר נפוצו דיווחים על מסעדנים ומפעילי חדרי כושר שמתכוונים להפר את הסגר. ומה אם יוחלט על השארת הישיבות פתוחות והתרת התפילות במהלך הסגר השני? בקרוב נגלה עד כמה איבדו אזרחי ישראל את האמון בראש הממשלה ובהצהרותיו.

# data[].attributes.attachment_link.title
מחדלי נתניהו הובילו את ישראל לסגר שני ומיותר

# data[].attributes.attachment_link.description
1. כישלון מנהיגותי "אין ארץ בעולם עם שיח כה סוער ועם כל כך הרבה קבוצות שנוקטות עמדות כה קיצוניות, ממשלה בשכל רגע משנה את דעתה או פשוט לא עושה כלום, וציבור כל כך לא ממושמע" - זו הדיאגנוזה שסיפקה בשבוע שעבר פרופ' גליה רהב, מנהלת היחידה למחלות זיהומיות בבית החולים שיבא בתל השומר ואחת הדמויות המשמעותיות במאבק בקורונה, להתמודדות הישראלית עם משבר הנגיף.

# data[].attributes.headline
ידיעה 2 על סובלנות- יעל ולצר

# data[].attributes.subject
ידיעה 2 על סובלנות- יעל ולצר

# data[].attributes.body
לדעתי, ידיעה זה משקפת את ערך הסובלנות, כי היא מציגה מפגש שנערך ע"י מרכז 'הינם' באבו גוש הדוגל בהגברת השיח בין הציבורים השונים במדינת ישראל. בידיעה כתוב-
באירוע נטלו חלק פעילים מהעדה האתיופית, קייסים, נציגי ציבור, רבנים וחברי כנסת. "כולם הגיעו כדי לדבר, לשמוע, להשמיע ולהראות שאפשר גם להביע כאב וגם לחלוק באופן אחר - בלי שנאה".
ולדעתי, זה לגמרי שמקף את רך הסובלנות.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מרכז 'הינם' באבו גוש הדוגל בהגברת השיח בין הציבורים השונים במדינת ישראל ערך היום כנס מיוחד יחד עם תכנית 'גוונים' של הפדרציה היהודית בסן פרנסיסקו בנושא הסובלנות בחברה הישראלית, לאור מחאת יוצאי אתיופיה, זמן קצר אחרי שקיבל בבית הנשיא את 'פרס האחדות'.

מנכ"ל 'הינם' ירון קנר מסביר בשיחה עם ערוץ 7 את מטרת האירוע. "הזעקה היא זעקת הסובלנות. אנחנו לא זועקים אף זעקה מלבד זו שלנו, לא של אלה שתומכים בהפגנות ולא את אלה שמוחים נגד הצורה שלהם. אנחנו רק בוכים וכואבים את השיח האלים, המתלהם והקוטבי שהגענו אליו בעקבות המצב האחרון".

באירוע נטלו חלק פעילים מהעדה האתיופית, קייסים, נציגי ציבור, רבנים וחברי כנסת. "כולם הגיעו כדי לדבר, לשמוע, להשמיע ולהראות שאפשר גם להביע כאב וגם לחלוק באופן אחר - בלי שנאה".

מרכז הינם הוא ארגון שמקדם סובלנות חברתית וזו מטרתו העיקרית. "אנחנו לא מביעים עמדה, לא בסוגיה הזאת ולא בשום בסוגיה חברתית, פוליטית או דתית אחרת שנמצאת במחלוקת בחברה הישראלית. העמדה היחידה שאנחנו מציגים היא שצריך לחיות ביחד. אנחנו מנגישים את הסובלנות ולכן כל אחד יכול לראות ב'הינם' בית שלו", מסביר קנר.

לדבריו, "השיח הוא מכבד, כואב ונוקב. כל אחד יכול להביע את העמדה שלו בלי שישתיקו אותו, בלי הכללות ובלי אמירות בוטות וגזעניות. אנחנו באים להראות שניתן לנהל מחלוקות בצורה מכובדת".

קנר נשאל האם הכינוס בא לומר אמירה מסויימת על מצב השיח. "זה כנס ספונטני, כמו חצי הפגנה. אנחנו כואבים את מה שקורה ורוצים לצאת באמירה שאפשר גם אחרת. אנחנו לא מנסים להוציא אמירה אחידה שמייצגת את כל הגוונים של המשתתפים בכנס, אלא האמירה היא עצם ההשתתפות בכנס והיכולת לדבר בצורה נעימה, אפקטיבית, כנה ומכבדת במקום אחד".

הוא מוסיף, "אנחנו פעילים בכל המגזרים והעדות בחברה הישראלית לאורך כל השנה. די יוצא דופן שאנחנו מקיימים כנס הידברות כזה, כי ביום יום אנחנו באים אל האחר ומכירים אותו באמצעות חיים משותפים. אנחנו מגיעים וחיים שעות, ימים ולפעמים יותר בקהילות שונות ואחת הקהילות שאליהן אנחנו מגיעים ומביאים אנשים להתארח הן של יוצאי אתיופיה. כשאנחנו מגיעים לקהילה אנחנו לא באים לשנות או לתקן, אלא כדי להכיר אותה - על כל הקשיים שהיא חווה - ומגוון הרבדים של חייה".

"באמצעות ההיכרות העמוקה אנחנו מאמינים שאתה מפסיק לראות את הסטריאוטיפ - ערבי, יהודי, חרדי, רפורמי - ורואה מולך אדם. אז גם אם אורח החיים שלך שונה ואתה חלוק עליו - אתה לא שונא אותו", הוא מסכם.

# data[].attributes.attachment_link.title
בוכים וכואבים. איפה הסובלנות? - חדשות בארץ

# data[].attributes.attachment_link.description
מרכז 'הינם' באבו גוש הדוגל בהגברת השיח בין הציבורים השונים במדינת ישראל ערך היום כנס מיוחד יחד עם תכנית 'גוונים' של הפדרציה היהודית בסן פרנסיסקו בנושא הסובלנות בחברה הישראלית, לאור מחאת יוצאי אתיופיה, זמן קצר אחרי שקיבל בבית הנשיא את 'פרס האחדות'. מנכ"ל 'הינם' ירון קנר מסביר בשיחה עם ערוץ 7 את מטרת האירוע.

# data[].attributes.headline
ידיעה 1 על סובלנות- יעל ולצר

# data[].attributes.subject
ידיעה 1 על סובלנות- יעל ולצר

# data[].attributes.body
ביטוי לערך הסובלנות ע"י הפגשה בין 2 קבוצות ממגזרים שונים- ערבים ויהודים, כדי שילמדו להכיר זה את זה ויפעלו יחד בשיתוף פעולה. שילמדו לכבד אחד את השני.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי. רצינו ללמד אותם כי יהודים וערבים יכולים לחיות זה לצד זה, ולסייע אחד לשני על אף ההבדלים. בזכות עמותת רוכבי שמשון שהקימה את 'ווסלה'- קבוצת רכיבת האופניים של עין רפא, ובתמיכתם של איגוד האופניים ופרחי הספורט הגשמתי את חלומי, להקים מועדון אופניים בכפר.

למרות שאני עובד במשרה מלאה בעיריית ירושלים החלטתי להרים את הכפפה ולהקים בהתנדבות את מועדון האופניים בכפר. בשעות אחר הצהריים, ילדים רבים בכפר משוטטים בחוסר מעש, וכתוצאה מכך אנו נתקלים בבעיות משמעת להן מצאנו פתרון- המועדון. עבורי, הקמת המועדון הייתה פסגת השאיפות מאחר והוא גם משמש גם בית חם לאותם נערים. בעקבות הצלחת המועדון בכפר, היום אנו עסוקים בהקמת קבוצת רוכבים נוספת במזרח ירושלים. במועדון רכיבת האופניים הקהילתי של עין רפא התלמידים נהנים הן מתעסוקה והן מפעילות ספורטיבית. בחרנו בפעילות אופניים מאחר ומרבית הנערים לא נחשפו בעבר לאירועי ספורט שונים ולאנשים אחרים שאינם מהכפר.

מידי שנה אנחנו משתתפים במסע האופניים של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1), "מסע לעתיד מתוק" במטרה לשפר את יכולות הרכיבה של הקבוצה, תוך הרחבת מעגל ההיכרות של הנערים עם אוכלוסייה שונה וביניהם גם חולים בסוכרת מסוג 1. באמצעות המסע נחשפו החברים בקבוצה לסביבת רכיבה אחרת ופחות מוכרת. מסע האופניים של האגודה אפשר לנו לצאת מהמרחב הכפרי המצומצם ולהכיר אנשים, מקומות ואתרים חדשים.

אחת ממטרותיו של "מסע לעתיד מתוק" הוא העלאת המודעות לסוכרת הנעורים (סוג 1). בחברה בה אני פועל, כמעט ולא קיימת מודעות למחלה ולכן היה לי חשוב פי כמה שהקבוצה תשתתף במסע. סוכרת מסוג 1 היא מחלה שחייבים להכיר ולהיות מודעים אליה. אי אפשר לדעת אצל מי ומתי תפרוץ המחלה, ולכן במסגרת פעילויות המועדון הנערים יפגשו עם אחות סוכרת במרכז שניידר. האחות תסביר לנערים על החשיבות בקיום אורח חיים בריא בכלל ועל סוכרת נעורים בפרט.

בתקופה בה הצדדים חוששים ומודאגים ממפגש עם הצד השני החלטנו, במיוחד השנה, להשתתף במסע ולהפגין נוכחות. חשוב לי לומר שלא התאכזבנו. קבלת הפנים של האגודה לסוכרת נעורים ושל המועצה הייתה מרגשת. במהלך הרכיבה, אחד מהילדים עצר לעזור לאישה צעירה שאופניה התקלקלו מבלי לשאול אם היא צריכה עזרה. החניכים שלי מבינים שכולנו בני אדם וכי ערכם של החיים, הסיוע והתמיכה הם יקרים מפז. התמלאתי בגאווה, הצלחתי להעביר את המסר החשוב לילדים. אני רוצה להודות למועצה אזורית מטה יהודה ולאגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל שהזמינו אותנו להשתתף ב"מסע לעתיד מתוק" ולרכב יחד עמם למען המטרה החשובה- העלאת המודעות לסוכרת סוג 1 ולמציאת מרפא למחלה. המסע חזק בי את התחושה כי דווקא בימים קשים אלו, בהם המדינה גועשת ורועשת חשוב לשמור על ערך הסבלנות, הסובלנות ולפעול למען חיים משותפים.
היום, ה- 12.11.15 יתקיים הכנס השנתי של האגודה לסוכרת נעורים (סוג 1) בישראל בו גם יהיה ניתן להתעדכן בכל החידושים, הפיתוחים, המחקרים והשירותים הנלווים לסוכרת מסוג 1. במסגרת הכנס תתקיים תערוכה מקיפה של חברות מקצועיות ומובילות בתחום הסוכרת, מתחם הפעלה חוויתי לילדים ועוד. האגודה הינה שלוחה של הקרן העולמית JDRF, העוסקת בקידום המחקר בנושא סוכרת סוג 1. האגודה מובילה את חוד חנית המחקר בארץ ובשנים האחרונות השקיעה למעלה מ-90 מיליון שקלים במחקר, מתוך נחישות למצוא מרפא למחלת הסוכרת ולקדם את שיפור איכות החיים של החולים במחלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
לשמור על ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.description
סיפור האהבה שלי עם רכיבת אופניים מקצועית החל לפני מספר שנים, כאשר השתתפתי בפרויקט "דו קיום על גלגלים". במסגרת הפרויקט רכבו יחד שתי קבוצות, האחת, נערים ערבים מכפר עין רפא והשנייה, נערים יהודים מבית שמש ומועצה אזורית מטה יהודה. מטרת התוכנית הייתה ליצור בין שתי הקבוצות היכרות, הבנה ושיתוף פעולה הדדי.

# data[].attributes.headline
ידיעה 2 על סובלנות - תהילה אברג'ל

# data[].attributes.subject
ידיעה 2 על סובלנות - תהילה אברג'ל

# data[].attributes.body
ידיעה זו משקפת בעיני את ערך הסובלנות בכך שהשלטון נימנע מהפעלת סמכותו כנגד דעות ביקורתיות או מרגיזות המובעות כלפיו.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מאות אנשי שמאל הפגינו הערב (מוצאי שבת) בכיכר הראלי בקיסריה בהפגנת התנועה לאיכות השלטון. בסיום הנאומים חלקם החל לצעוד לעבר ביתו של ראש הממשלה נתניהו.

יו״ר התנועה אליעד שרגא אמר "הנאשם נתניהו משתמש בדוקטרינת הכאוס המושתתת על דוקטרינת ההלם. ככל שההלם יהיה גדול יותר, ככל שהבלגן יהיה גדול יותר, כך ניתן יהיה בחסות ענן עשן זה לבצע רפורמות גדולות יותר.

לצערי נתניהו מאמץ את דוקטרינת הכאוס, מפני שהוא הגיע למסקנה, כי ככל שהתוהו ובוהו יהיה גדול יותר, כך הסיכוי שהוא יוכל לנצל את הסיטואציה, לעשות שינויים חוקתיים, שיצילו אותו מאימת הדין גדול יותר".

שרגא הוסיף "במקום שיש הלם, והציבור נמצא בשעות משבר קשות, והוא לא מתפקד, אלה הם השעות לבצע מחטפים, אלה הם הרגעים להרוס את השיטה ואלו הרגעים שבהם בדרך כלל דמוקרטיות הופכות לדיקטטורות".

השחקנית אורנה בנאי שהפגינה גם היא הוסיפה "כיסא המלכות שנתניהו ריפד לעצמו במשך שנים בשנאה ובהסתה ובפילוג בין האזרחים במדינה, שכבות על שכבות של שיסוי מגזר במגזר וגזענות ושקרים ונוכלות, כל הדבר הזה שהוא עמל עליו במשך שנים מתחיל לרעוד לו מתחת לישבן השבע שלו.
״ואיך אני יודעת שרועד לך הכיסא ביבי? כי אתה לא מפסיק להתעסק במחאה שלנו!

"והאמת, אני יכולה להבין אותך, זה באמת קשה לראות שאחרי כל המאמצים הכבירים שלך להשניא ולהסית ולהרעיל, ישראל דווקא מתאחדת. ישראל צועקת לך: לך הביתה!

אנשים יוצאים להפגין נגד הכישלון שלו והוא מנסה לסגור אותם בבתים! כמה אתה ציני ביבי, אלוהים, כמה אין לך בושה. יש לי חדשות בשבילך ביבי: אין לך מנדט להטיל עלינו סגר. אין לך מנדט משום שאתה אשם בגל השני. אין לך מנדט משום שכל מה שמעניין אותך הוא ענייניך הפליליים וכל החלטה שלך חשודה. ביבי הוא דיקטטור בהתהוות ואנחנו בני ערובה".

# data[].attributes.attachment_link.title
אורנה בנאי נגד נתניהו: גזענות, שקרים ונוכלות - חדשות מדיניות ופוליטיקה

# data[].attributes.attachment_link.description
מאות אנשי שמאל הפגינו הערב (מוצאי שבת) בכיכר הראלי בקיסריה בהפגנת התנועה לאיכות השלטון. בסיום הנאומים חלקם החל לצעוד לעבר ביתו של ראש הממשלה נתניהו. יו״ר התנועה אליעד שרגא אמר "הנאשם נתניהו משתמש בדוקטרינת הכאוס המושתתת על דוקטרינת ההלם. ככל שההלם יהיה גדול יותר, ככל שהבלגן יהיה גדול יותר, כך ניתן יהיה בחסות ענן עשן זה לבצע רפורמות גדולות יותר.

# data[].attributes.headline
ידיעות על סובלנות- תהילה אברג'ל 

# data[].attributes.subject
ידיעות על סובלנות- תהילה אברג'ל 

# data[].attributes.body
למרות אי ההסכמה של רה"מ עם ליצמן, הוא אומר כי הוא מכבד את דעתו ובכך מבטא את ערך הסובלנות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ראש הממשלה, בנימין נתניהו, נאם בפתיחת ישיבת הממשלה שתחליט האם להטיל סגר בחגים ואלו מגבלות יוכרעו. בנאומו התייחס ראש הממשלה להתפטרותו של שר השיכון יעקב ליצמן, שהחליט להתפטר לפני פתיחת הישיבה עקב ההחלטה הצפויה להטלת סגר. "הצטערתי מאוד על החלטתו של השר ליצמן לפרוש מהממשלה. אני מאוד מעריך את יעקב ליצמן ואני גם מכבד את ההחלטה שלו. אנחנו חייבים להתקדם, לקבל את ההחלטות הנדרשות למדינת ישראל בתקופת הקורונה וכך נעשה בישיבה הזאת", אמר נתניהו.
ליצמן התפטר מהממשלה: "הסגר מונע ממאות אלפי יהודים להתפלל בבתי הכנסת"
נתניהו התייחס גם לחשיבות הישיבה ולמצב התחלואה החמור בו ישראל נמצאת. "פנה אלינו פרופ' גמזו, ויחד עם המומחים ועם ראשי מערכת הבריאות בעצם הניף דגל אדום. דגל אדום לגבי היכולת של מערכת הבריאות לטפל באתגרים שבאים לקראתנו, והצורך לנקוט בצעדים מתבקשים כתוצאה מכך. זו בעצם המטרה של הישיבה הזאת שבאה בעקבות ישיבת קבינט. ישיבת הקבינט העלתה הצעות החלטה, המטרה היא כמובן לדון בהן במהלך הישיבה הזאת".
נתניהו: "נגיע להסכם שלום נוסף, עם בחריין"
נתניהו התייחס גם לקראת יציאתו לארצות הברית לחתום על הסכם השלום עם איחוד האמירויות, וההסכם הנוסף שייחתם עם בחריין. "קיימתי שיחה נוספת עם הנשיא טראמפ ועם מנהיג של מדינה ערבית, הפעם עם המלך חמד, מלך בחריין. שיחה מאוד חמה שבה סיכמנו על כינון שלום בין בחריין לישראל, כינון שלום רשמי עם יחסים דיפלומטיים מלאים ועם כל הדברים שנגזרים מכך".

עוד הוסיף: "יש לנו עכשיו שני הסכמי שלום היסטוריים, עם שתי מדינות ערביות, שנוסדו תוך חודש אחד. אני בטוח שכולנו מברכים על העידן החדש. אנחנו בפתחו של עידן חדש. אני רוצה להבטיח לכם שלכל אחד ואחד מכם, באמצעות המשרדים שלכם, יהיה חלק בו, כי זה הולך להיות שלום אחר. זה יהיה שלום חם, שלום כלכלי בנוסף על השלום המדיני, שלום גם בין עמים. תהיה תנועה ערה של קשר אווירי ישיר בין המדינות. ההתלהבות הגדולה שקיימת בארץ משתקפת גם בהתלהבות גדולה מאוד שנמצאת בבחריין ובאמירויות אצל הציבור הרחב. יש כאן באמת שינוי עצום".

# data[].attributes.attachment_link.title
נתניהו על התפטרותו של ליצמן: "מכבד את ההחלטה. אנחנו חייבים להתקדם" - כיפה

# data[].attributes.attachment_link.description
ראש הממשלה, בנימין נתניהו, נאם בפתיחת ישיבת הממשלה שתחליט האם להטיל סגר בחגים ואלו מגבלות יוכרעו. בנאומו התייחס ראש הממשלה להתפטרותו של שר השיכון יעקב ליצמן, שהחליט להתפטר לפני פתיחת הישיבה עקב ההחלטה הצפויה להטלת סגר. "הצטערתי מאוד על החלטתו של השר ליצמן לפרוש מהממשלה.