# data[].attributes.body
Va nèixer a Figueres l'any 1965. Viu a Barelona i compagina l'ensenyament amb l'escriptura per a joves i adults. Ha escrit varis llibres per l'editorial La Galera entre ells, L'anticlub (2002), M.A.X. (2003, premi Joaquim Ruyra), El club de la cistella (2006, premi Josep M. Folch i Torres)

# data[].attributes.body
Fa primer d'ESO, sempre menysprea els de la colla de la Martina, és ell qui els anomena "El club de la cistella". És el típic xuleta que agrada a totes les noies. Va de colla amb l'Oscar i en Tito.

# data[].attributes.body
Estan fent 2ºn d'ESO, tothom les anomena les mongetes. La seva missió a la vida és fer el bé i ajudar o consolar les persones solitàries.

# data[].attributes.body
És el millor amic de la Martina, i té por de banyar-se al mar des de que va veure la pel·lícula "Tiburón", perquè creu que n'hi sortirà un de baix l'aigua.

# data[].attributes.body
Noi de segon d'ESO, que juga a hoquei i durant el llibre, intenta sortir amb la Martina, però, tot i que hi insisteix molt, no ho acaba aconseguint.

# data[].attributes.body
Els seu nom és Adrià Castells, fa 1r d'ESO sempre va brut i és un golós. Durant el llibre pateix assetjament per part de l'Enric Mitja i els seus amics.

# data[].attributes.body
Nena "rareta" que sempre va sola i parla poc. Té descendència colombiana. La Martina vol que s'afegeixi al club per no ser la única noia.

# data[].attributes.body
És diuen Tomàs i Xavier, germans bessons amb un caràcter pràcticament igual. Ni tan sols els mestres els diferencien i a cap dels dos se'ls hi dona bé el deport.

# data[].attributes.body
Protagonista i narradora del llibre. Se n'adona de que no té massa amics en el moment en que decideix crear un club com el de la seva germana, la Sònia. A l'institut l'anomenen "Air Fore One", aquest mot li ve per la seva gran afició, l'aeronàutica, des de què va veure la pel·lícula d' "Aeroport 77".

# data[].attributes.body
És un llibre que recomanaria al públic juvenil amant de les aventures. Tot i que m'ha agradat més el primer llibre, L'anticlub, en aquest passen algunes historien en el que qualsevol alumne d'institut s'hi pot identificat.

# data[].attributes.body
El que començava sent un regal d'aniversari, a la Martina, li va acabar marxant de les mans. La Martina és la protagonista del nostre llibre, té dotze anys, fa primer d'ESO i és molt aficionada a l'aeronàutica, tant que pel seu regal d'aniversari la seva germana li va regalar un llibre de l'Airbus A-380, conjuntament amb les memòries del llibre "l'Anticlub " que narra les aventures de la colla de la seva germana Sònia i els seus companys quan anaven a l'institut, els problemes comencen quan la Martina té la idea de crear un club com el de la seva germana amb uns amics que no té, ha de buscar gent a l'escola que vulgui fer-se amic seu.

Els troba, però per formar part d'aquest, els deixa el llibre per a que tinguin una idea de l'objectiu del club, combatre contra les injustícies a l'escola. Però tot el acaba surtin al revés: primerament el llibre acaba en mans dels professors, però la intriga del que li haurà dit el director fa que la Martina es converteixi d'un dia per l'altre en una persona popular.

Com a primers desastres del club enxampen a la Martina als lavabos de l'escola amb el grup de nois, després una meravellosa carta escrita a la professora de Naturals per reivindicar les injustícies dels castics s'acaba convertint, per error, en un poema d'amistat d'una noia a la que ni tan sols coneix.

Un dels membres del club, en Harry s'acaba allunyant dels seus companys, per sort els seus amics acaben esbrinant la veritat i aconsegueixen que els nois que l'assetgen el deixin en pau.

L'Iker veu morts i decideixen portar-lo a veure a l'avia de la Vanessa una senyora que té el seu mateix do i amb conjurs i màgia negra fa que el noi estigui encara més espantat i s'acabi emportant els ventallots del seu pare.

Per últim arriba el Nadal, la Martina ha de fer de Verge Mària a la representació de l'escola i com li fa moltaa vergonya decideix tornar als trucs de quan era petita en els que perdia l'alè i es quedava com morta.

# data[].attributes.body
Em vaig emocionar tant que la mare va pensar que perdia l'alè com solia passar quan era petita, inspirava tant profundament a l'hora de plorar que s'heem tallava la resiraació i quedava com morta, cossa que espantava molt la família i els parents, sobretot les primeres vegades.