# data[].attributes.headline
Засоби охорони об'єкта

# data[].attributes.subject
Засоби охорони об'єкта

# data[].attributes.body
Техні́чні за́соби охоро́ни (ТЗО, англ. Remote guarding) — технічні засоби, що використовуються під час провадження охоронної діяльності: системи, прилади та обладнання для виявлення, оповіщення й попередження про наявність небезпеки для життя людей та/або майна.

# data[].attributes.headline
 Захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.subject
 Захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Усі заходи захисту інформації від витоку акустичним, віброакустичним та оптоелектронним каналами зводяться до зниження рівня акустичних/віброакустичних сигналів (озвучення інформації) до певного співвідношення сигнал/завада. Ступень захисту інформації визначається відповідними нормами.

Необхідного співвідношення сигнал/завада можна досягнути пасивними або активними заходами.

Пасивні заходи захисту інформації спрямовані на підвищення звукоізоляції огороджувальних конструкції (далі - ОК) ОІД (встановлення металопластикових вікон, ущільнювачів дверей, створення "плаваючої підлоги", встановлення акустичних фільтрів у повітроводи тощо).

Активні заходи захисту інформації спрямовані зниження співвідношення сигнал/завада до норми шляхом створення акустичної\віброакустичної завади на межі огороджувальних конструкцій ОІД.

Для орієнтовної оцінки вартості обладнання для захисту мовної інформації від витоку акустичним, віброакустичним та оптоелектронним каналами доцільно скористатися відповідним т иповим набором засобів захисту від витоку акустичним, віброакустичним та оптоелектронним каналами.

Таблиця 1

Типовий набір засобів захисту на основі генератору шуму „МАРС ТЗО 4-2"

Типовий набір засобів захисту на основі генератору шуму „Базальт-4ГА"

Захист інформації від витоку акустоелектричним та параметричним каналами Типовий набір засобів захисту від витоку акустоелектричним та параметричним каналами.
Таблиця 2

Фільтр протизавадний ФЗП-103-2 з РКП (ЕМСБІ)

Номінальна робоча напруга - 220 В (50 Гц), номінальний струм споживання - 3 А,

струм витоку не більше 3,5 мА,

діапазон частот - 10 кГц ... 1000 МГ

Фільтр протизавадний ФЗП-110-2

Номінальна робоча напруга - 220 В (50 Гц), номінальний струм споживання - 10 А,

струм витоку не більше 15 мА,

діапазон частот - 10 кГц ... 18000 МГ

Фільтр ФЗП-125-1

Номінальна робоча напруга - 220 В (50 Гц), номінальний струм споживання - 25 А,

струм витоку не більше 15 мА,

діапазон частот - 10 кГц ... 18000 МГ

Генератор шуму „Базальт-2ГС"

Робоча напруга - 198 -240 В (50 Гц),

діапазон частот завади - 0,15-150 кГц

Захист інформації від витоку через закладні пристрої
Автономні пристрої, які конструктивно об'єднують мікрофони і передавачі, називають закладними пристроями (ЗП) перехоплення мовної інформації.

Перехоплена ЗП мовна інформація може передаватися по радіоканалу, мережі електроживлення, оптичному каналу, з'єднувальним лініям ДТЗС, стороннім провідникам, інженерним комунікаціям в ультразвуковом діапазоні частот, телефонної лінії з викликом від зовнішнього телефонного абонента.

Прийом інформації, що передається ЗП, здійснюється, як правило, на спеціальні приймальні пристрої, які працюють у відповідному діапазоні довжин хвиль. Однак існують винятки з цього правила. Так, у випадку передачі інформації по телефонній лінії з викликом від зовнішнього абонента прийом можна здійснювати зі звичайного телефонного апарату.

Використання портативних диктофонів і ЗП, як правило, вимагає проникнення в контрольоване приміщення. Але, у деяких випадках проникати до приміщення не обов'язково, наприклад при застосування стетоскопів.

Використання ЗП вимагає проникнення до контрольованого приміщення (контрольовану зону). Коли це не вдається, для перехоплення мовної інформації використовуються спрямовані мікрофони.

Виявлення ЗП являє собою специфічний вид робіт тому він виділяється в окрему категорію робіт з технічного захисту інформації.

І.Насамперед, необхідно вжити заходів для підвищення звукоізоляції приміщення ОІД. До них можна віднести таки вимоги:

1. Приміщення, де планується створення ОІД (далі - об'єкту), повинне мати подвійні вхідні двері, що мають щільну підгонку до дверної коробки, між якими утворюється тамбур, якій має по периметру дверей ущільнюватися гумовими прокладками.

Поверхні тамбура облаштовуються звукопоглинаючими матеріалами, на підлозі встановлюються пороги. Чим більше глибина тамбура, тим вище звукоізоляція. При наявності додаткового (запасного) виходу з об'єкта, якщо він не проходить через повністю контрольовані приміщення, куди не можуть потрапити сторонні особи (наприклад, вихід здійснюється через кімнату відпочинку, підсобні приміщення тобто "зону неможливого прослуховування"), конструкція дверей повинна бути такою самою як і основних дверей.

2. Стіни та перегородки об'єкту повинні бути бетонними (залізобетонними) завтовшки не менше ніж 80 мм або цегляними завтовшки не менше ніж 120 мм, оздоблені звукопоглинаючими декоративними матеріалами.

Високу звукоізоляцію дають стіни, які мають багатошарову конструкцію з використанням звукопоглинаючих матеріалів (наприклад, гіпсокартон -мінеральна вата - цегла). При цьому, така конструкція не повинна містити металевих елементів (профілів для кріплення гіпсокартону, сітки-рабиці тощо).

Стіни повинні надійно з'єднуватися з верхнім та нижнім міжповерховим перекриттям. Об'єкт не може мати спільній простір під підвісною стелею або підлогою з іншими приміщеннями.

3. Міжповерхові перекриття не повинні містити будь-яких отворів (штучних або природних) з боку об'єкта. Якщо вони вже є, їх слід заповнити на всю глибину будівельною сумішшю (наприклад, цементно-піщаною).

4. Стеля крім декоративної функції повинна підвищувати звукоізоляцію об'єкта. Як варіант - підвісна, на еластичних підвісах, яка складається з окремих звукопоглинаючих плит. При цьому, вона не повинна мати закритих порожнин, доступ до яких ускладнений. Увесь простір під і над підвісною стелею повинен легко оглядатися.

5. Підлогу бажано зробити багатошарову (наприклад, на основі паркету, паркетної дошки, ламінованого покриття тощо) із звукопоглинаючим матеріалом усередині, яка побудована за принципом „плаваючої підлоги".

Плінтус по периметру приміщення бажано застосовувати з еластичними краями та спеціальними каналами для кабельних комунікацій.

6. Вікна у приміщенні об'єкта бажано використовувати з підвищеною звукоізоляцією. Наприклад, металопластикові або дерев'яні з склопакетами, які мають не менше ніж дві камери (три скла).

Фурнітура повинна забезпечувати щільне прилягання до рами рухомих елементів вікна на протязі не менше двох років.

Після завершення будівництва (реконструкції, ремонту) на вікнах об'єкту необхідно встановити пристрої, які не дозволяють оглядати приміщення ззовні (штори, жалюзі тощо) незалежно від поверху і наявності будівель, розташованих навпроти.

ІІ. Вимоги, спрямовані запобіганню несанкціонованого доступу до об'єкту або до окремих його елементів:

1. Вхідні двері зали для проведення секретних нарад з коридору обладнуються надійним замком, а також пристроєм, що сигналізує про доступ до об'єкту (чашка для опечатування, лічильник відкривання дверей, петлі для опломбування або використання плашок для опечатування тощо).

2. Кришки оглядових люків, інші елементи доступу до ніш, шахт тощо, в яких прокладені комунікації, обладнуються засобами замикання та пристроями для опломбовування.

3. Об'єкт оснащується охоронною сигналізацією, яка повинна бути виведена на пульт централізованого спостереження підрозділу охорони. Для живлення охоронної сигналізації в аварійних випадках має передбачатися автономне джерело живлення. Переключення на автономне джерело живлення має бути автоматичним.

Типи та види охоронної сигналізації повинні відповідати встановленим вимогам і мати відповідний сертифікат.

ІІІ. Вимоги, спрямовані запобіганню витоку ІзОД каналом паразитних електромагнітних випромінювань і наведень:

1. Телекомунікаційні мережі та мережі електроживлення прокладати в металевих рукавах з обов'язковим заземленням.

2. Транзитні трубопроводи, повітроводи та інші металеві елементи інженерних комунікацій не повинні проходити через ОІД, але якщо цього не уникнути, то вони обладнуються вставками з ізоляційного матеріалу.

3. Виключити транзитне проходження будь-яких кабелів (комп'ютерної мережі, сигналізації, голосового оповіщення, силових мереж тощо) через ОІД, а також спільний пробіг в одному каналі кабельних ліній різного призначення (силові та сигнальні). Відстань між ними повинна складати не менше 0,8 м.

ІV. Вимоги, спрямовані на забезпечення протипожежної безпеки на ОІД:

1. Опорядження стін, матеріали підвісних стель, розсіювачі світильників повинні бути із негорючих матеріалів.

2. Як засоби шумопоглинання повинні застосовуватися негорючі (НГ) або низької горючості (Г1) спеціальні перфоровані плити, панелі, мінеральна вата з максимальним коефіцієнтом звукопоглинання у межах частот 31,5 - 8000 Гц або інші матеріали аналогічного призначення, дозволені для оздоблення приміщень органами державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

3. Об'єкт оснащується автоматичною пожежною сигналізацією. Тип та вид пожежної сигналізації має відповідати встановленим вимогам і мати відповідний сертифікат.

V. Підготовчі роботи для обладнання ОІД технічними системами захисту інформації для подальшого створення комплексів ТЗІ (такі роботи виконуються ліцензіатами у галузі технічного захисту інформації, які у подальшому зможуть обладнати об'єкт засобами захисту та атестувати його), а саме:

1. Монтаж системи (окремих складових системи) активного захисту мовної інформації від витоку акустичним та віброакустичним каналами.

1.1 На етапі встановлення вікон, дверей, повітроводів, підвісних стель тощо прокладається акустичний кабель від місць майбутньої установки генераторів шуму до акустичних і віброакустичних випромінювачів або прокладаються для цього приховані канали.

1.2 Здійснюється установка випромінювачів на елементи будівельних конструкцій та інженерних комунікацій, доступ до яких у подальшому буде ускладнений.

1.3 Прокладається кабель електроживлення до місць майбутньої установки генераторів акустичного шуму.

2. Монтаж системи (окремих складових системи) захисту мовної інформації від витоку каналами акустоелектричних перетворень.

2.1 У місцях вводу в приміщення кабельних комунікацій встановлюються відповідні фільтри.

2.2 У межах об'єкта або у місцях, що знаходяться під постійним контролем, на кабельні комунікації встановлюються засоби активного приховування інформації (генератори шуму).

3. Монтаж системи (окремих складових системи) моніторингу радіодіапазону для виявлення каналів витоку інформації через закладні пристрої (антижучки).

У будівельні конструкції ОІД впроваджуються виносні антени, комутатори (перемикачі), блоки живлення, попередні підсилювачі, виносні приймачі і конвертори комплексів радіомоніторингу радіоефіру і прокладаються кабелі електроживлення, управління, сигнальні, відбору сигналів тощо.

4. Монтаж системи (окремих складових системи) блокування каналів витоку мовної інформації через пристрої бездротового зв'язку та передачі даних, радіозакладних пристроїв (рекомендується).

У будівельні конструкції ОІД впроваджуються засоби активного приховування інформації (генератори прицільних завад, виносні антени генераторів) та засоби їх керуванням для бездротових мереж (GSM, CDMA, WiFi, Bluetooth тощо) та сигналів закладних пристроїв, які передають інформацію в радіочастотному діапазоні.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
. захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.attachment_link.title
Захист інформації від витоку технічними каналами

# data[].attributes.attachment_link.description
Усі заходи захисту інформації від витоку акустичним, віброакустичним та оптоелектронним каналами зводяться до зниження рівня акустичних/віброакустичних сигналів (озвучення інформації) до певного співвідношення сигнал/завада. Ступень захисту інформації визначається відповідними нормами. Необхідного співвідношення сигнал/завада можна досягнути пасивними або активними заходами.

# data[].attributes.headline
Аутентифікація

# data[].attributes.subject
Аутентифікація

# data[].attributes.body
Аутентифікацією – називається процедура верифікації належності ідентифікатора суб'єкту. Аутентифікація здійснюється на основі того чи іншого секретного елемента (аутентифікатора), який є у розпорядженні як суб'єкта, так і інформаційної системи.

# data[].attributes.headline
Ідентифікація

# data[].attributes.subject
Ідентифікація

# data[].attributes.body
Ідентифікація дозволяє суб'єктові (користувачеві, що діє від імені користувача, або іншому апаратно-програмному компоненту) назвати себе. За допомогою аутентифікації друга сторона переконується, що суб'єкт дійсно той, за кого він себе видає. Як синонім слова "аутентифікація" іноді використовують словосполучення "перевірка дійсності".

# data[].attributes.headline
Системи розмежування за управлінням доступу

# data[].attributes.subject
Системи розмежування за управлінням доступу

# data[].attributes.headline
 Матрична модель доступу

# data[].attributes.subject
 Матрична модель доступу

# data[].attributes.body
Найбільш ефективним засобом розподілу повноважень суб'єктів по відношенню до об'єктів є матриця доступу, в якій: рядки відповідають безлічі суб'єктів, які здійснюють доступ до інформації, а стовпці відповідають безлічі об'єктів, що містять захищається інформацію.

# data[].attributes.headline
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.subject
Особливості реалізації системи

# data[].attributes.body
пропоную переглянути ролик

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ОСОБЛИВОСТІ РЕАЛІЗАЦІЇ МОТИВАЦІЙНОЇ СТРАТЕГІЇ ЯК ЧИННИКА ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ФУНКЦІОНУВАННЯ ОРГАНІВ ПУБЛІЧНОЇ ВЛАДИ
Л. Б. Круп'як, І. Й. Круп'як
DOI: 10.32702/2307-2156-2019.10.41

УДК: 35.082.4(477)

Л. Б. Круп'як, І. Й. Круп'як

Анотація

Окреслено особливості реалізації мотиваційної стратегії як чинника підвищення ефективності функціонування органів публічної влади. Досліджено реалізацію мотиваційної стратегії в системі публічної служби, що дало змогу виокремити ті завдання, які повинен вирішувати кожний керівник. Акцентовано увагу на негативних аспектах, що мають місце в органах публічної влади, а це свідчить, що мотиваційна стратегія в системі публічного управління в повну міру не реалізується. Обґрунтовано неспроможність нашої держави задовольнити всі потреби державних службовців, неповну реалізацію законодавчої бази, незадовільну економічну ситуацію в державі, і як наслідок, низька заробітна плата державним службовцям призводять до того, що знижується мотивація до праці, втрачається зацікавленість у підвищенні професійних якостей та в службовій кар'єрі, виникає тенденція до демотивації. Виокремлено фактори, що впливають на результати роботи працівників органів публічної влади та мотивують до ефективної праці. Обґрунтовано формування новітніх підходів до реалізації мотиваційної стратегії, що полягає в класифікації мотивів на основі узгодження інтересів всіх учасників процесу надання послуг. Окреслено створення ефективної мотиваційної системи, яка буде сприяти активній, ефективній і продуктивній діяльності персоналу для досягнення визначених завдань. Обґрунтовано необхідність впровадження та використання у сфері публічної служби моніторингу з метою його оперативної діагностики й оцінки в динаміці, прийняття кваліфікованих управлінських рішень в інтересах підвищення ефективності функціонування органів публічної влади. Акцентовано увагу на необхідності створення науково обґрунтованого мотиваційного механізму в органі публічної влади, який би зміг за допомогою дійових важелів і стимулів підвищити зацікавленість працівників продуктивно і якісно працювати, сприяти піднесенню їх конкурентоспроможності. Запропоновано використання інструментарію мотиваційного механізму, здатного поєднати в єдиний зв'язок цілі і результати діяльності персоналу, щоб на практиці реалізувати цілеорієнтовану мотивацію його високопродуктивної праці. Виокремлено заходи в напрямку стимулювання та підвищення мотивації персоналу, що передбачає ефективна реалізація мотиваційної стратегії органу публічної влади.

Ключові слова: мотиваційна стратегія; публічна служба; механізм стимулювання; механізм реалізації мотиваційної стратегії; мотиваційний механізм; демотивація;мотиваційна система;моніторинг.

Література

1. Бабенко А.Г., Тичина О.Л. Мотивація праці державних службовців. Проблемы материальной культуры: экономические науки. 2012. URL: http://dspace.nbuv.gov.ua (дата звернення 5.01.2019).
2. Бондар В. Д. Основні мотиви діяльності посадових осіб органів місцевого самоврядування. Науковий вісник Національного університету біоресурсів і природокористування України. Серія "Державне управління". К. : ВЦ НУБіП України, 2013. № 191. С. 161-169.
3. Гончарук Н. Т., Артеменко Н.Ф. Мотивація персоналу у сфері державної служби Украї¬ни: проблеми та перспективи. Аспекти публічного управління. 2013. № 2. С.48-54. URL: http://aspects.org.ua (дата звернення 21.06.2019).
4. Круп'як Л.Б. Організація діяльності державного службовця: навч. посіб. Тернопіль: Крок, 2015. 281 с.
5. Круп'як Л.Б. Управління трудовими ресурсами організації: навч. посіб. К.: Кондор-Видавництво, 2013. 278 с.
6. Лаврищева М.В. Розвиток мотивації трудової діяльності державних службовців. Державне будівництво. 2014. № 2. URL: http://www.kbuapa.kharkov.ua (дата звернення 17.09.2019).
7. Пахомова Т. І. Мотивація як фактор управління персоналом у системі державної служби. Актуальні проблеми державного управління. Х., 2011. № 2 (29). Ч. 2. С. 253-258.
8. Про державну службу: Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII. URL: http://zakon.rada.gov.ua (дата звернення 20.09.2019).
9.Щегорцева В. М. Підходи до оцінки ефективності мотиваційних заходів в органах виконавчої влади в Україні. Державне будівництво. 2011. № 1. URL: http://www.kbuapa.kharkov.ua (дата звернення 01.10.2019).

L. B. Krupiak, І. Й. Круп'як

PECULIARITIES OF A MOTIVATIONAL STRATEGY IMPLEMENTATION AS A FACTOR OF INCREASING THE EFFICIENCY OF PUBLIC AUTHORITIES FUNCTIONING

Summary

The peculiarities of a motivational strategy implementation as a factor of increasing the efficiency of public authorities functioning have been outlined. The implementation of the motivational strategy in the public service system has been investigated, which made it possible to identify the tasks for each manager to solve. Attention has been drawn to the negative aspects that occur in public authorities, which indicates that the motivational strategy in the system of public administration is not fully implemented. The inability of our state to satisfy all the needs of civil servants, incomplete implementation of the legislative framework, unsatisfactory economic situation in the state, has been substantiated; as a result, low salaries for civil servants lead to a decrease in motivation to work, a loss of interest in enhancing professional skills and career, there is a tendency for demotivation. The factors that influence the results of the employees of public authorities' work and motivate them to work effectively have been distinguished. The formation of the newest approaches to the implementation of a motivational strategy has been substantiated, which consists in the classification of motives based on the coordination of interests of all participants of the service provision process. The creation of an effective motivational system, which will facilitate the active, efficient and productive activity of the personnel for the achievement of certain tasks, has been outlined. The necessity of the monitoring implementation and use in the sphere of the public service for the purpose of its operative diagnostics and evaluation in dynamics, making qualified managerial decisions in the interest of increasing the efficiency of the public authorities functioning, has been substantiated. Emphasis has been placed on the need to create a scientifically grounded motivational mechanism in the public authority, which could, with the help of effective levers and incentives, increase the interest of employees to work productively and qualitatively, to promote their competitiveness. It has been suggested to use the tools of a motivational mechanism that can combine the purposes and the results of the personnel's activity in a single connection, in order to realize in practice the purposeful motivation of highly productive work of such personnel. The measures in the direction of stimulation and increase of the personnel's motivation, which are envisaged by the effective implementation of the motivational strategy of the public authority, have been highlighted.

Keywords: motivational strategy; public service; incentive mechanism; mechanism of the motivational strategy realization; motivational mechanism; demotivation; motivational system; monitoring.

References

1. Babenko A.H., Tychyna O.L. (2012). Motyvatsiia pratsi derzhavnykh sluzhbovtsiv [Motivation of civil servants' work], Problems of material culture: economic sciences, available at: http://dspace.nbuv.gov.ua (аccessed 5 October 2019).
2. Bondar V. D. (2013). Osnovni motyvy diial'nosti posadovykh osib orhaniv mistsevoho samovriaduvannia [Main motives of the activity of local self-government officials], Scientific bulletin of the National University of Life and Environmental Sciences of Ukraine, Series "Public administration", К.: Publishing Center of the National University of Life and Environmental Sciences of Ukraine, vol. 191, рр. 161-169.
3. Honcharuk N. T., Artemenko N.F. (2013). Motyvatsiia personalu u sferi derzhavnoi sluzhby Ukrainy: problemy ta perspektyvy [Motivation of the personnel in the sphere of public service of Ukraine: problems and prospects], Aspects of public administration, vol. 2, рр. 48-54, available at: http://aspects.org.ua (аccessed 21 June 2019).
4. Krup'iak L.B. (2015). Orhanizatsiia diial'nosti derzhavnoho sluzhbovtsia: navch. posib. [Organization of the civil servant's activity: learning guide], Ternopil: Krok, 281 p.
5. Krup'iak L.B. (2013). Upravlinnia trudovymy resursamy orhanizatsii: navch. posib. [Workforce management of an organization: learning guide ], К.: Kondor-Publishing, 278 p.
6. Lavryscheva M.V. (2014). Rozvytok motyvatsii trudovoi diial'nosti derzhavnykh sluzhbovtsiv [Development of motivation of the civil servants' work], State building, vol. 2, available at: http://www.kbuapa.kharkov.ua (аccessed 17 September 2019).
7. Pakhomova T. I. (2011). Motyvatsiia iak faktor upravlinnia personalom u systemi derzhavnoi sluzhby [Motivation as a factor of personnel management in the sphere of public service], Topical problems of public administration: collection of research papers, Kh., vol. 2 (29), P. 2, рр. 253-258.
8. Pro derzhavnu sluzhbu: Zakon Ukrainy (2015) [ On public service: Law of Ukraine], No 889-VIII, available at: http://zakon.rada.gov.ua (аccessed 20 September 2019).
9. Schehortseva V. M. (2011). Pidkhody do otsinky efektyvnosti motyvatsijnykh zakhodiv v orhanakh vykonavchoi vlady v Ukraini [Approaches to the evaluation of the effectiveness of motivational activities in the executive authorities in Ukraine], State building, vol. 1, available at: http:// www.kbuapa.kharkov.ua (аccessed 1 October 2019).

№ 10 2019

Дата публікації: 2019-10-30

Кількість переглядів: 836

# data[].attributes.attachment_link.title
ОСОБЛИВОСТІ РЕАЛІЗАЦІЇ МОТИВАЦІЙНОЇ СТРАТЕГІЇ ЯК ЧИННИКА ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ФУНКЦІОНУВАННЯ ОРГАНІВ ПУБЛІЧНОЇ ВЛАДИ

# data[].attributes.attachment_link.description
ОСОБЛИВОСТІ РЕАЛІЗАЦІЇ МОТИВАЦІЙНОЇ СТРАТЕГІЇ ЯК ЧИННИКА ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ФУНКЦІОНУВАННЯ ОРГАНІВ ПУБЛІЧНОЇ ВЛАДИЛ. Б. Круп'як, І. Й. Круп'як DOI: 10.32702/2307-2156-2019.10.41 УДК: 35.082.4(477) Л. Б. Круп'як, І. Й. Круп'як Анотація Окреслено особливості реалізації мотиваційної стратегії як чинника підвищення ефективності функціонування органів публічної влади.