# data[].attributes.attachment_link.keywords[].name
учні софіївської зш і-іі ступенів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.description
Зустріч із працівниками сільської ради, присвячена Міжнародному Дню рідної мови.

# data[].attributes.headline
Зарубіжна література 6 клас

# data[].attributes.subject
Зарубіжна література 6 клас

# data[].attributes.body
Мудренок Анна Валеріївна

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок за повістю В.Г.Короленка "Сліпий музикант" by віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Слова скрізь. В щоденному спілкуванні, у книгах, у піснях, у кіно, в рекламі, в думках. Кожна людина має свій власний словниковий запас. Одні люди вміють гарно говорити і їх хочеться слухати й слухати, інші - ведуть словесний діалог в себе в голові, але не можуть правильно трактувати його для оточення.

Тому Друг Читача підібрав декілька цікавих книг, які допоможуть розширити словниковий запас та покращити потік слова. Добірка буде цікавою та корисною як для людей яким здається, що вони знають майже всі слова і вирази української мови, так і для тих, хто тільки вчиться правильно спілкуватися.

Гарна мова - одним словом: словник вишуканої української мови, 2015
Тарас Береза

Давньоукраїнські слова і терміни сучасному українцю не дуже зрозумілі. Але Тарас Береза доводить, що в нас час вони є актуальними та звучать набагато краще ніж їх сучасні слова-синоніми. Автор опрацював твори найкращих авторів XVIII - XXI століття й відібрав найцікавіші слова. Від Миколи Куліша до Мирослава Дочинця, від Чарльза Діккенса до Теодора Драйзера - уявіть собі скільки цікавих термінів знайшов автор. Задля кращого сприйняття та розуміння кожне слово "проілюстроване" уривком з твору.
Припустимо, Ви прочитали цей словник, використовуєте бодай половину слів і ваше оточення не розуміє що сталось. Мова ллється як пісня з сопілки, наче Ви отримали диплом філолога в найкращому закладі країни.

Купити книгу

Мова - не калька (Говорімо гарною мовою), 2015
Тарас Береза

Після свого попереднього словника "Гарна мова - одним словом", Тарас Береза вирішив не зупинятися, а продовжити знайомити українців зі старожитніми словами. Цього разу в тандемі з Іриною Зубрицькою та молодим й перспективним мовознавцем Юрком Зеленим.
Як наголошує автор: "Словник розкриває всю велич української мови та містить самобутні українські слова та вислови, поставлені на противагу звичному, буденному словниковому запасові сучасних українців".
Видання орієнтовано на людей "мови": викладачів, письменників, перекладачів, журналістів, працівників редакцій і видавництв, тощо, одне слово, для всіх, кому небайдужа доля рідної мови, культури й словесності.

Купити книгу

100 експрес-уроків української, 2016
Олександр Авраменко

Вже стає доброю традицією, коли ведучі популярних телепередач видають власні книги. З цією книгою могло б бути те саме, однак Олександр Авраменко не тільки веде свою рубрику в ранковому шоу, він ще радіоведучий, педагог, автор наукових публікацій та понад п'ятдесяти підручників і посібників, станом на 2016 рік має 107 виданих книжок. Крім того, автор є одним із найпомітніших дослідників і популяризаторів української мови. Головна тема книги - заміна суржику та русизмів правильними милозвучними словами. Додають шарму книзі комічні ілюстрації, що допоможуть запам'ятати кожне слово або вираз.

Купити книгу

Цікавинки укрмови, 2016
Ілько Лемко

Львівський письменник видав книжку про цікавинки української мови й найтиповіші помилки галичан - все у жартівливій формі, і, як каже сам письменник, для хлопського розуму. Видання містить анекдоти, карикатури, легенди та випадки з життя.
На думку Ілька Лемка Галичина не відстає у вживанні русизмів від центральної та східної України, тож один із розділів так і назвав: "Фільтруй базар, П'ємонте". Автор пише про лексичні помилки з гумором і дохідливо, бо зізнається, що й сам не має філологічної освіти, усі знання про рідну мову здобував самотужки, а приклади неграмотності брав зі своїх власних спостережень.
Все буденне про українську мову, а також типові мовні помилки, яких українці нахапались від східного сусіда - в цьому неймовірно комічному виданні.

Купити книгу

ДЗВОНА чи ДЗВОНУ або -а (-я) чи -у (-ю) в родовому відмінку, 2015
Ніна Лозова, Валентина Фридрак

Словник присвячений одному відмінку кожного слова. Якщо точніше - то словам в родовому відмінку однини іменників чоловічого роду, які закінчуються на приголосний звук. Досить не типовий словник, але однозначно потрібен кожному, бо скажіть по правді, що інколи й ви сумнівалися як правильно писати або говорити: сьогодні на вечерю я б скуштував "біфштексА" чи "біфштексУ", або я не хочу йти до "військоматА" чи "військоматУ"?
До словника входять найуживаніші слова з різних сфер повсякденного життя та неологізми, закінчення яких не завжди легко визначити.

Купити книгу

Мова чудова, 2016
Ольга Уліщенко

Цільовою аудиторією словника "Мова чудова" є учні, але він неодмінно зацікавить і дорослих. Довідник містить практичні поради з правильного вживання слів та усунення калькування. Видання поділено на 9 розділів, які відповідно розкривають 9 частин мови.
Головні персонажі вірша Андрія Малишка "Кіт-воркіт" мандрують сторінками книги та висвітлюють, як правильно вітатися та прощатися, як уникнути спотворення змісту вислову та дають розгалужену характеристику схожих слів та їх правильне вживання.

Купити книгу

Українська і давньоіндійські мови, 2014
Станіслав Губерначук

Серед великого числа мов Давньої Індії є мови, які були писемно зафіксовані задовго до нашої ери: веді, палі, панджабі, орія. Ці мови зберегли купу слів, які є спорідненими з українськими. Як приклад: ЖОНА (жінка) - ДЖАНІ (дружина), ДАНТИСТ (лікар) - ДАНТА (зубний біль), ГУЛЯННЯ - ГУЛАЧАРРА (віддаватися задоволенню). Звідки взялись українсько-індійські мовні спорідненості? Дуже-дуже давно, ще в VI столітті до нашої ери, Трипільська цивілізація, яка проживала на теренах сучасної України, нарешті приручила тварин і вирішила подорожувати. Дійшли вони аж до витоків Інду, сучасної північно-західної Індії, та змішалися з місцевим населенням й утворили нову цивілізацію, побут і, відповідно, мову.
Спорідненість великого числа мовних одиниць нашої мови та вищеназваних індійських мов (гінді), свідчить про прадавні початки української мови й багатотисячолітній шлях її розвитку.
Якщо ви цікавитесь витоками та історією становлення української мови - ця книга стане для вас приємною знахідкою.

Купити книгу

Українська легко! (інфографіка), 2016
Наталія Клименко

Ця книга для дітей, підлітків, дорослих та людей різного віку, бо кожен зможе виділити для себе якусь корисну інформацію, що подається в книзі. А цікавого тут дуже багато. Почнемо з зображень. Безліч ілюстрацій зі стислими правилами, цікаві вправи й корисні статті.
Лепетун - головний герой книги. Він разом з вами вивчає українську мову - пригадує основні правила правопису, дізнається нові фразеологізми й синоніми, вчиться правильно наголошувати слова й намагається позбутися росіянізмів.
Якщо книга швидко закінчилась, а так воно і буде, бо відірватися від неї просто неможливо, можна дізнатися ще більше про пригоди Лепетуна з інтернет-ресурсу "Мова - ДНК нації" (книга була створена разом з ним).
Цю книжку створено з мрією про те, що колись в Україні буде модно знати декілька мов, а говорити українською!

Купити книгу

Суржик: між мовою і язиком, 2011
Лариса Масенко

"Суржик" - це специфічне мовне явище побутового життя українців. Одні люди використовують суржик, бо лінуються знайти правильний український відповідник до російського слова. Інші, бо пишаються знанням російської мови. Є ще одна категорія, які спілкуються суржиком, вважаючи її літературною російською мовою.
Найсприятливішим середовищем розвитком суржику є сімейні комунікації, робота, та навіть черги в магазині або лікарні. Люди не виправляють один одного, а спілкуються однією гібридною мовою. Зізнайтесь, Ви вважаєте що говорите літературною мовою, але коли зустрічаєте людину, яка дійсно нею говорить, Вам ріже вухо. Тут і ховається проблема, яку треба вирішувати. Лариса Масенко вирішила дослідити цей феномен і дає корисні поради з його усунення. А Друг Читача радить читати більше якісної української літератури.

Купити книгу

Говорим и читаем по-украински, 2015
Світлана Лукач

Важко перейти на українську, якщо ти все життя спілкуєшся російською. Навіть не знаєш з чого почати та що читати. Звичайно намагаєшся говорити солов'їною, але вона звучить як каркання ворони. Саме тому Світлана Лукач створила довідник для російськомовних, щоб сформувати навички української мови.
Довідник побудований за тематичним принципом і містить найбільш часто вживані в щоденному побуті російські слова й українські аналоги; зразки ділового мовлення, слова ввічливості та типові помилки, зумовлені впливом російської мови. Приємним доповненням стане покажчик правильної вимови слів та завдання і вправи для закріплення знань.

Купити книгу

# data[].attributes.attachment_link.title
10 книг щоб покращити словниковий запас або почати спілкуватися солов'їною мовою

# data[].attributes.attachment_link.description
Слова скрізь. В щоденному спілкуванні, у книгах, у піснях, у кіно, в рекламі, в думках. Кожна людина має свій власний словниковий запас. Одні люди вміють гарно говорити і їх хочеться слухати й слухати, інші - ведуть словесний діалог в себе в голові, але не можуть правильно трактувати його для оточення.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.description
"Ми ніколи не зрічемося рідної мови"

# data[].attributes.headline
Як звільнити українську мову від суржика

# data[].attributes.subject
Як звільнити українську мову від суржика

# data[].attributes.attachment_link.entities[].name
First Solo Stress Conference Trump 's First Solo Press Conference

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.description
Інтерв'ю підготувала Мацнєва Дар'я

# data[].attributes.headline
Ментальна карта

# data[].attributes.subject
Ментальна карта

# data[].attributes.body
Культура мовлення

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Відчуй смак української мови! by віта наумушкіна

# data[].attributes.attachment_link.description
TOUCH this image to discover its story. Image tagging powered by ThingLink

# data[].attributes.headline
"Як усе починалося..

# data[].attributes.body
"Як усе починалося..."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
з книги "Дітям про державну і рідну мову в Україні"

Державна мова - закріплена традицією або законодавством мова, вживання якої обов'язкове в органах державного управління та діловодства, громадських органах та організаціях, на підприємствах, у державних закладах освіти, науки, культури, в сферах зв'язку та інформатики.

В головному Законі України Конституції у статті 10 стверджено:

"Державною мовою в Україні є українська мова.

Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України.

В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України.

Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування.

Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом".

Українська нація є титульною нацією в Україні і налічує більше 37 мільйонів осіб, що складає 77,8% населення країни. Титульна нація дала назву державі - Україна і визначила державною мовою - українську, як мову міжнаціонального спілкування на території Україна. У світі українською мовою розмовляють близько 72 мільйонів етнічних українців.

Українці мають більш як тисячолітню історію вживання рідної мови в різних сферах громадського і культурного життя. Давньоруська мова в добу Київської Русі була не лише мовою художньої літератури, літописання, а й мовою законодавства та діловодства, офіційного і приватного листування. Отже, вона фактично була мовою державною.

Після розпаду Київської Русі, Золотої Орди, з кінця ХІУ століття переважна більшість українських і білоруських земель опинилася у складі Великого князівства Литовського. Сформована на давньоруській основі українсько-білоруська літературна мова функціонувала в законодавстві, судочинстві, великокнязівській та князівських канцеляріях, державному і приватному листуванні. Становище руської мови, як державної, закріпилося у Статуті 1566 р. (т. з. Волинському статуті) - Зводі законів Великого князівства Литовського, де зазначено: "А писар земский по руску маєть литерами и словы рускими вси листы и позвы писати, а не инъшым языком и словы" (ст. 1 розд. IV).

Староруська мова мала статус, близький до державного, у ХІУ - першій половині ХУІ ст. на землях Галичини та Західної Волині, що перебували під владою Польщі. Вона вживалася у судах і діловодстві, очевидно, на основі якогось акта-привілею, який не зберігся. Мабуть, існувала й домовленість про те, що королівське діловодство, яке стосувалося українських земель, мало здійснюватися також староруською мовою. Про це свідчить переклад староруською мовою т. з. Віслицького статуту 1357 року короля Казимира Великого - зібрання правових, насамперед карних, норм середньовічної Польщі та численні грамоти, які вийшли з королівської та приватних канцелярій, інших установ. Староруською мовою іноді користувалися татарські хани у дипломатичній переписці з польськими королями. Впродовж ХІУ - ХУІ століть староруська писемно-літературна мова вживалася на державному рівні у Молдовському князівстві. Значна частина пам'яток староруського ділового стилю того часу походить з канцелярії правителів Молдови. Отже, староруська мова в часи середньовіччя мала функції міжнаціональної.

Укладена 1569 року в Любліні унія Литви з Польщею призвела до того, що майже всі українські землі перейшли до складу Польського королівства. Представники української шляхти (зокрема, Київщини та Волині) на Люблінському сеймі домоглися від короля привілеїв, які далі забезпечували функціонування староруської мови в офіційних ділових сферах. Наприклад, у привілеї шляхті Київщини (1569 р.) зазначено, що "в усяких справах їхніх судових, як позви, вписування до [актових] книг, акти і усілякі потреби їх, так і в судах наших замкових і земських, як і в канцелярії нашій коронній, декрети наші у всіх потребах наших королівських, у земських коронних до них листи не яким іншим, тільки руським письмом писані й відправлювані бути мають вічними часами". Проте з самого початку чинності привілеїв вони порушувалися. На Варшавському загальному сеймі у 1590 році посли від Волинського, Брацлавського та Київського воєводств домоглися нової ухвали про те, що на зазначених територіях юридичні документи "згідно з їх правом, руською мовою та письмом мають бути писані". Але й ця ухвала часто не виконувалася, і в юридично-ділову сферу дедалі більше проникають польська і латинські мови, витісняючи українську.

Після 1654 року - приєднання України до Московії* спеціального акта про державність руської (української) мови не було прийнято, бо функціонування її у генеральній, полкових, сотенних канцеляріях, у судах, ратушах - у всіх державних установах Гетьманщини вважалося природним. Листування Богдана Хмельницького з Московським царем Олексієм Михайловичем велося українською** писемно-літературною мовою, а Олексія Михайловича з Богданом Хмельницьким - російською.

На землях, що залишилися під владою Польщі, українська мова дедалі більше зазнавала всіляких утисків. У 1669 році було ухвалено постанову, що король давніх привілеїв дотримуватися не буде і всю документацію видаватиме тільки польською і латинською мовами. Постанову було підтверджено й на сеймі у Варшаві 1696 року. У ХУІІІ ст. українська мова тут майже цілковито зникла з офіційного вжитку. На українських землях, які опинилися під владою Австро-Угорщини, українська мова тільки час від часу з'являлася в офіційних цісарських та королівсько-цісарських документах і як державна згодом була зведена фактично нанівець, уживаючись іноді тільки у приватних актах. Викладання у парафіяльних школах читання і письма велися німецькою і польською мовами.

На Лівобережній Україні в державних установах українська мова збереглася до початку 80-х pp. ХУІІІ ст., коли царями Російської імперії було ліквідовано залишки автономії України. Відтоді аж до 1917 року на всіх історичних землях України, що були в складі Російської імперії, вона перестала функціонувати не тільки в державних установах, а й в освітніх закладах: друкування книжок українською мовою, крім художніх текстів та історичних пам'яток, було заборонене (Валуєвський циркуляр 1863р., Емський акт 1876р. та ін.). Впродовж кінця ХУІІ до початку ХХ століття було прийнято більше 170 законодавчих актів, які в тому чи іншому вигляді забороняли вивчення і навчання українською мовою, сприяли ліквідації початкової (парафіяльної) школи, де б вивчали українську мову.***

Незважаючи на офіційні заборони і утиски українська мова розвивалася. У 1798 році виходить друком "Енеїда" І. Котляревського, від якої починає свою історію літературна українська мова. Наступні покоління письменників сприяли виробленню її норм - Євген Гребінка, Григорій Квітка-Основ'яненко, Тарас Шевченко. У 20-40-х роках ХІХ століття починають з'являтися перші граматики української мови (О. Павловського, 1818 р.), словники (П. Білецького-Носенка, 1840 р.). Загалом, протягом ХІХ століття виникло більше 50 правописних систем і граматик.

Перший фонетичний український правопис було видано у 1-му томі "Записок юго-западного отдела Русского географического общества" 1873 року. Його уклали Павло Чубинський (згодом автор гімну України) і Михайло Драгоманов.

Кінець ХІХ - початок ХХ століття - золотий вік розвитку української літературної мови. Тарас Шевченко, Іван Франко, Леся Українка, Олена Пчілка, Михайло Драгоманов, Василь Стефаник, Пантелеймон Куліш, Костянтин Ушинський, Борис Грінченко створили філософські, педагогічні, поетичні, прозові, драматичні твори українською мовою. Розвиток сприяв самоідентифікації українців і перетворення його з етносу у народ - націю.

Українські школи, українська преса і книговидання найбільшого розвитку набули в Австро-Угорщині (навіть у часи найбільших національних і мовних утисків). А в січні 1919 року законом Директорії Української Народної Республіки українська мова була проголошена державною із забезпеченням прав мов національних меншин. Такий самий Закон ухвалила (15 лютого 1919 року) Західноукраїнська Народна Республіка. Державність української мови була утверджена згодом і на Закарпатті - в конституції Карпатської України, прийнятій 15 березня 1939 року.

Статус української мови, близький до державного, гарантувався "Положенням про забезпечення рівноправності мов та про сприяння розвиткові української культури", затвердженим ВУЦВК та РНК УСРР

6.07 1927 р., в якому зазначалося: "Відповідно до переважного числа людності УСРР, що говорить українською мовою, брати як переважну мову для офіційних зносин українську мову" (розділ І). "Положення" забезпечувало рівноправність мов усіх національних меншин України. Однак з 30-х pp. до жовтня 1989 року воно не виконувалося, що спричинило обмежене використання української мови як державної й призвело до звуження її функцій на більшій частині території України, до гальмування природного розвитку її системи, вдосконалення функціональних стилів. Усе це неминуче вело до денаціоналізації українського народу, гальмувало його національно-духовний розвиток. У зв'язку з цим громадськість республіки дедалі наполегливіше порушувала питання про необхідність надання українській мові статусу державної.

Особливо велику активність у цьому плані розгорнуло Товариство української мови ім. Т. Шевченка (утворене в лютому 1989 році). 28 жовтня 1989 року Верховна Рада УРСР прийняла Закон УРСР "Про мови в Українській РСР", в якому сказано: "Відповідно до Конституції Української РСР державною мовою Української Радянської Соціалістичної Республіки є українська мова. Українська РСР забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах життя" (стаття 2 розділ І). Разом з тим, у Законі зазначено, що держава створює необхідні умови для розвитку і використання мов інших національностей, які проживають в Україні. Було складено й затверджено урядову програму розвитку української та інших мов України до 2000 року. В ній передбачено утвердження української мови як державної поетапно в різних регіонах країни. І сьогодні програма утвердження української державної мови потребує реальної підтримки уряду України. Прикладом можуть слугувати Франція, Італія, Індонезія, Сполучені Штати Америки і їх шлях по утвердженню державної мови.

Для реалізації статті 10 Конституції України в 1997 році утворено Раду з питань мовної політики при Президентові України й департамент із здійснення мовної політики при Державному комітеті України у справах національностей та міграції. Постановою Кабінету Міністрів України цього ж року затверджено "Комплексні заходи щодо всебічного розвитку і функціонування української мови". Робота в цьому напрямку в наш час потребує серйозного коректування з боку уряду України і органів місцевого самоврядування.

Стан державної мови, рівень володіння нею, поширеність у різних сферах життя - усе це показник цивілізованості суспільства.

Україна майбутнього - це демократична європейська держава з високорозвиненим громадянським суспільством, яке творитимуть наші діти.

* Лише з початку ХУІІІ століття Московія починає називатися Росією. Московський цар Петро І видав спеціальний циркуляр для послів, у якому наказувалось: "...Во всех курантах печатают государство Московским, а не Российским, и того ради извольте у себя сие перестеречь, дабы печатали Российским, о чем и к прочим дворам писано..."

** У ХУІІ столітті із староруської мови виділилися білоруська і українська мови і почали свій шлях у розвитку власне літературної і ділової мови.

*** 100 років на території Східної України, що входила до складу Російської імперії була заборона на існування парафіяльних шкіл, де дітей навчали читати і писати українською мовою.

# data[].attributes.attachment_link.title
Квасниця І.Ю. "З історії становлення державної мови в Україні"

# data[].attributes.attachment_link.description
з книги "Дітям про державну і рідну мову в Україні" Державна мова - закріплена традицією або законодавством мова, вживання якої обов'язкове в органах державного управління та діловодства, громадських органах та організаціях, на підприємствах, у державних закладах освіти, науки, культури, в сферах зв'язку та інформатики.