# data[].attributes.headline
Майте  мир! Майте милосердя! Мрійте! Мрії матеріалізуються!!!

# data[].attributes.subject
Майте  мир! Майте милосердя! Мрійте! Мрії матеріалізуються!!!

# data[].attributes.body
Мружачись мерехтливому місяцю,Марія мовчазно масажує млявого Мурчика,мимоволі мріючи майбутнім.Мріями молодиця мандрує мальовничими місцями.Маріїні мрії мережаться мережкою,мелькають метеликами,манять матіолами,м'ятою.

Маріїні мрії магнітяться магнітом,міцніють мармуром,м'якнуть мохнатим мохом,мжичать мокрою мрякою,маряться мінорно- мажорними мелодіями,міражаться малюнками.Можливо мила молодиця має мрійливу Музу?Можливо Муза мудрує маревом мислів,метафор?Можливо Муза- магістраль магічних мрій?Можливо...

Молодиця метушиться,мов маленька мініатюрна мурашка.Молодість - медова мить!Молодість - море можливостей!

Марія мила мудра,милосердна.

Марія - молодець!Мабуть мама Марії молиться могутніми молитвами.Молитва мами міцна!!!

Метіть мітлою моторошні мислі,мов мотлох.Муштруйте мозок!Миті минають!Миті мелеться млином!Майте мир!Майте милосердя!Моліться !Мрійте!Мрії матеріалізуються!!!

Авторка - Зоряна Зелена.

# data[].attributes.attachment_caption
КОСАЧ – КВІТКА

# data[].attributes.headline
Коралі кохання котилися Колодяжним, Кримом… Косівщиною…

# data[].attributes.subject
Коралі кохання котилися Колодяжним, Кримом… Косівщиною…

# data[].attributes.body
Кохала квітка

красу квітника (короткочасну).

Климент Квітка кохав красиво

квітку – Косач!

кожною клітинкою –

космічно, квітково!

Квітколоже колихав,

кетяги калини клав королівні,

крильцями книжок крутився…

Красиві: Климент – Косач!

Косач – коса, камінь, криця!

Код коріння козацького,

каменецвіт краю!

Крига, крик,

клекіт короговний,

кипіння капищ калин,

краяного, катованого краю…

Кохав-колихав кохану

Климент, кипів коло квітки;

коралі кохання

котилися Колодяжним,

Кримом… Косівщиною…

краєм королиць…

Авторка - Людмила Ромен

# data[].attributes.headline
Раптовому розливу ручая. Ріллі родючої розбудженому раю

# data[].attributes.subject
Раптовому розливу ручая. Ріллі родючої розбудженому раю

# data[].attributes.body
Радію

Резонним рішенням,

Рискованій розв’язці,

Ремісника ремеслам,

Ратая…

Ромашкового

Ребуса розгадці,

Раптовому

Розливу ручая.

Ріллі родючої

Розбудженому раю,

Розкішним розсипам

Ранкової роси,

Розвою, руху,

Розквіту, розмаю

Розореної

Рідної Руси.

Розчуленню,

Розкаянню. Розп’яттю…

Розмові ревній.

Рятівним рукам.

…Ритмічних рим

Рядочкам розпочатим

Ранимі рештки

Радості роздам.

Авторка - Наталія Мавдрик

# data[].attributes.headline
Філологи - фанати Федьковича,Федоріва, Франка,Фаррера ...

# data[].attributes.subject
Філологи - фанати Федьковича,Федоріва, Франка,Фаррера ...

# data[].attributes.body
Філологи - фанати

Федьковича,

Федоріва, Франка,

Фаррера, Фернандеса, Флобера...

Фанати,,, Фламінго '',

Футуристів,

Філософів - фрейдистів,

Фольклористів...

Філологи - фундатори

Філології, форманти,

Фабули, фонем,

Флексій, фразеологізмів.

Філологи - фахівці

Феноменально фіксують

Фрагменти феєрій,

Фокусуються на форумах,

Фестивалях,

Фестах, флешмобах...

Філологи - феї

Філігранно філірують

Фалі фортуни,

Фільмують феєрверки фантазій,

Фотографують фігурантів -

Фіналістів.

Феноменально фарбують

Формати фоліантів,

Фонтани форемних фігур

Фемінізмів...

Філологи - франти

Формують філіали, фракції,

Факультети,

Факультативи...

Філологи - фенікси

Фіміамами флоксів, фацелій,

Фрезій, фіалок

Форсуються на фортеці

Фарсмажорних фісташкових

Фонів фурору,

Фронтально - фундаментальних

Форованих філологічних

Фішках...

Філологи - факіри фасують у

Фарфорово - фаянсові філіжанки

Французькі, фінські,

Філіппінські фентезі,

Філармонійні фугато,

Фуете - у фужери,

Фейлетони - у флакони!

І в фірмових фотелях

Фліртують з фоліо,

Файлами, форзацами,

Факсиміле...

Файно є!

Авторка Людмила Слаба

# data[].attributes.headline
Вінок волошково-сонячний впав Василеві в волосся…

# data[].attributes.subject
Вінок волошково-сонячний впав Василеві в волосся…

# data[].attributes.body
Вінок волошково-сонячний

впав Василеві в волосся…

Влігся,

врісся вселюдською

вічною вдячністю,

всепам’яттю вкраїнського

всенародного витязя вимови.

Василечки впліталися

в велемудре, вільне всеслів’я –

виболене, вигострене,

вистраждане вкрай,

викохане вільнодумством

во врем’я визвольних воєн Вкраїни,

виголошене вустами

вкраїнця-патріота.

Версифікатор вкраїнської виразності,

виокремленості,

відстоював волю втраченої Вітчизни.

Волелюбна, вроджена,

висічнена Василева вдача –

виклик валуєвській владі.

Важко видихував вимордовування,

випробування:

віроломно веригами в’язали,

вкидали в в’язницю-табір,

вгинали, вигноювали

вірноленінці-великодержавці…

Вересень Василевим відлетом

відшурхотів…

відгукується…

Вернувся вселюдським вшануванням,

волошкою в вишитті

вселюбові вкраїнської…

Авторка - Людмила Ромен

# data[].attributes.attachment_caption
СПРОТИВ – СВЯЩЕННИЙ!

# data[].attributes.headline
Сотворимо суголосся сокровенної Соборної сили!

# data[].attributes.subject
Сотворимо суголосся сокровенної Соборної сили!

# data[].attributes.body
Сотворимо суголосся

сокровенної Соборної сили!

Станемо сміливо, сестри, сини,

спивши Стяга синь, Сонця сяйво!

Сповнені стокрилої снаги

станемо стіною, спраглі Свободи!

Сяятиме столиця!

Стулимо серця – Світове серце!

Скликаємо світовий спротив,

словом сіємо Світло,

Світло спокою світовій спільноті.

Співчувати – ставати спільною силою!

С п р о т и в – с в я щ е н н и й!

Сходить Сонце, сяє Собор Софії!

Свідчитимемо, супостате,

скопці сіркоголові.

Страшний світовий суд скоєному,

суд совісті –

Страшніший Содому.

Спалитесь, сучині сини,

сумашедші, сухомозкові, склочники,

соляними стовпами стирчатимете.

Склалася, сотворилася Соборна Січ

священного спротиву!

Сірками-сіроманцями стрінемо,

стряхнемо скруху.

Склепіння столиці сяятиме Сонцем!

Соколиним!

Схилимось, спом’янемо…

Сльози скорботи – святі сльози,

сльози сили!

Скажемо: «Спасибі, славнії Сини!

Сини Світла!»

Справимо свято Свободи строкате!

Сяятимуть Серця Синів Свободи,

Синів священного спротиву!

Сміх столикий!

Стрепенулися.

Сяє Стяга синь, Сонця сяйво!

СТЯГ – символ Свободи!

Стягнули сили Світової співдружності!

Стяги столицею!

Стяги Світом!

СЛАВА Свободі!

СЛАВА Синам спротиву!

СЛАВА Соборності!

# data[].attributes.headline
Варіація на вчорашню весну

# data[].attributes.subject
Варіація на вчорашню весну

# data[].attributes.body
Весняна віхола в’юнко витанцьовує з вишневими вітками, вабить вечірнім витонченим вбранням. Впадає у вічі відблиск втопленого у воду водограю.

Верхів’я вразливих вільх враз всилюється високо випростатися, вдихнути вколисаної вітром весни і вже влітку внизу вигрівати віття.

Вздовж не вмовкаючих вуликів вистроїлися випрямлені і величні верби, які вичісують висріблене волосся. Всебічно виграє веселка.

Всотує вир вражень відусіль віртуоз віолончеліст і відтягує віжки-струни, вимальовуючи вітання воїну-літу, що вшістдесяте влине у вік. Він виграє віваче.

Враз вилітає і викрикує ворона, не вагаючись вороже та вперто вирішує впокорити цю втіху. Впрохування все-одно не вселяє впевненість у відмові – вона всесильна.

Ворожнечу врегульовує врукопаш вітер, що вилітає ввись: «Вистачить вештатися!» Вихрить, воркотить, вертить у воронку – все… виснажена і всеблагаюча волоцюга випурхує на волю і втікає.

Вщухає вокально-інструментальна варіація на вчорашню весну.

Центр розвитку "Ритори"

# data[].attributes.headline
Поезія - пишна принцеса Парнасу

# data[].attributes.subject
Поезія - пишна принцеса Парнасу

# data[].attributes.body
Поезія - пишна принцеса

Парнасу,

Поцілована прославленими

Пілігримами,

Прекрасною публікою,

Правічними пращурами

Прароду,

Прихильниками паритетних

Позицій,

Посівальниками перлинних

Презентацій...

Поезія - принадна посестра

Пегаса,

Пофарбована пастельним

Пензлем,

Перевита перевеслом

Підбілу,

Прикрашена пацьорками

Потоків,

Пересипана пелюстками

Проекцій,

Причесана примадонною

Пісні,

Підкована підковами

Пам'яті...

Поезія - приваблива панна

Пістрявих парасольок

Пафосу,

Поздовжніх промовистих

Паралелей,

Прозаїчних перелицювань

Персонажів,

Перефразованих потайки

Псевдоподій...

Поезія - правічна пророчиця

Перехрещень періодів,

Передднів прийдешності,

Промощених посивілих плаїв

Позамежних призабутих

Почерків поетів,

Приморожених провесняних

Пролісків приречень...

Поезія - потужна повінь

Причаєних почуттів,

Пуп'янкових почувань,

Позитивних побажань,

Песимістичних прощань,

Перламутрових присвят,

Прометеєвих прагнень,

Палких признань...

Поезія - пурпурне плетиво

Павутинкової поліфонічності,

Полум'яної полемічності,

Перевите пшеничними

Позолоченими променями

Пейзажів,

Помережане праведною

Притчевістю...

Поезія - потужна плеяда

Предивних пророків,

Премудрих предтеч,

Перебендів - патріотів.

Плеяда паладинних

Провісників,

Панацеєвих піїтиків,

Протестних поколінь,

Пращевих подвижників...

Поезія - планета паліндромів,

Панегіриків, псалмів,

Пасквелів і пасторалей,

Парадоксів, пародій,

П'ятивіршів,

Прологів, плеоназмів,

Полісемій...

Поезіє!

Причастися

Пасхальними писанками

Покутян,

Пригостися паляницею

Побожних полтавчан,

Прийми пригорщі пахощів

Поліщуків,

Полотна посмішок

Подолян,

Пучечки підсніжників

Побужан!

П'яній, поезіє!

Пломеній,

Пурхай,

Пронизуй,

Прославляй!

Авторка - Людмила Слаба

# data[].attributes.headline
Ширяться Шевченкові шедеври

# data[].attributes.subject
Ширяться Шевченкові шедеври

# data[].attributes.body
Ширяться Шевченкові шедеври

Шпальтами штампованих шарад,

Шрифтами шаблонними, штрихами,

Шлягерами зі шкільних шухляд...

Шатами шовковими широчіють ширми,

Штурмани штурвалять в штиль і шторм -

Шифарі шукають шлях Шевченків,

Шаптуховий, шумний, як шатро...

Шлях шорсткий, шкарублий, шерехатий -

Штурхани, шмагання, шантажі,

Шидерство, шеренги і шинелі шарі,

Шхуна :шу-шу-шу - і шпиталі...

Шелестить шовковиця і шуга шуліка,

Шатно шпацерує з шишкою шишкар,

Школярі шліфують шавлієвий штилос,

Шлейфом штабелевим шпилиться шафран...

І шатен шляхетний і широкочолий

У шевретах шкіряних шоково шепоче :

Шахраїв шкідливих, шоу - шершнів,

Шкуродерів шельмових шаблями

Шкребочте!

Авторка - Людмила Слаба

Словничок:

Шаптуховий - із кусків сукна

Шарий - сірий

Шатно - пишно

Шидерство - глузування, знущання

Шифарі - корабельники

Шпацерує - поважно походжає

Шеврети - чоботи

# data[].attributes.headline
Щастя щедрує,, Щедрик'

# data[].attributes.body
Щастя щедрує,, Щедрик'',

Щастя щіпає в щічки,

Щастя щебече щигликом,

Щастя щекоче щенят,

Щастя щупає щупальцями,

Щастя щепить щедроти,

Щастя щемить щоночі...

Щастя щасливить ,

Щастя щадить,

Щастя щирозлотить,

Щастя щегульно щуриться...

Щастя щохвилинне,

Щастя щоранкове,

Щастя щоденне,

Щастя щонедільне,

Щастя щоосіннє,

Щастя щорічне...

Щастя вам!

Щонайповнішого!

Щонайшвидшого!

Щонайкращого!

Щонайбільшого!

Щонайочікуванішого!

Авторка - Людмила Слаба

Щегульно - особливо

Щуриться - жмуриться

# data[].attributes.headline
Мово моя,милозвучна мелодіє мозаїчної мережки

# data[].attributes.subject
Мово моя,милозвучна мелодіє мозаїчної мережки

# data[].attributes.body
Мово моя,

Милозвучна мелодіє

Мозаїчної мережки

Мудрості, міцності,

Магнетичності,

Могутнього маяка

Ментальності!

Мово моя, мріє місяцелика,

Миловидна мандрівнице,

Метафори медунице,

Мінорно-мажорна музико,

Містична музо,

Магічна метаморфозо..

Мово моя, молитво матері,

Магіє Мадонни,

Мармуровий місточку

Минулого в майбутнє...

Мово моя, мово Марійчина,

Мирославова,

Мово Мукачева, Миколаєва,

Мово мислителя і млинаря,

Менеджера, медика, муляра...

Мово моя, м'ятою, мальвами,

Матіолами мирована,

Митцями мольберта мальована,

Миршавими манкуртами,

Марнославними маріонетками,

Міняна,

Мотузянодушими мучителями

Муштрована,

Мідними мечами манкуртів

Маркована...

Маялася.. Митарствувала...

Мовкнула... Марніла..

Майоріла! Мужніла!

Міцніла! Молоділа!

Магнолієво - мімозно

Модерніла!

Авторка - Людмила Слаба

# data[].attributes.headline
Здолаєм запеклих зухвальців

# data[].attributes.subject
Здолаєм запеклих зухвальців

# data[].attributes.body
Здригається зловіщими загравами закривавлена земля... Засипається зруйнованими залишками затишних забудов...

Звитяжні захисники залпами зеніток знешкоджують збройні засоби зайд. Залякана зомбована заволоч завчасно знаходить заслужену загибель.

Заким зграя зловісних завойовників заново згруповується, збирає звідусіль звірячих збоченців, - загони зголоднілих змучених злочинців зумисно залишають зброю, здаються.

Звісно, здравомислячі земляни здебільшого задумуються, засуджують збройне зухвальство здебілізованого загнаного звіра, забезпечують зброєю, засобами захисту, здружено залюбки зустрічають згорьованих залишенців зруйнованих земель, заспокоюють, зігрівають, заселяють.

Звичайно, здійсниться Заповітний Задум: здолаєм запеклих зухвальців! Знову запанує злагода, затишок, здоров'я.

Заступнице, здійсни завчасу злам, заради змоленого завтра захисти засмучену Землю Золоченим Заслоном зараз!