# data[].attributes.headline
WWF:n sivuilta löytyy monipuolisesti tietoa kuluttamiseen liittyen

# data[].attributes.subject
WWF:n sivuilta löytyy monipuolisesti tietoa kuluttamiseen liittyen

# data[].attributes.body
Täältä löydät konkreettisia vinkkejä kulutuksen vähentämiseen

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ylikulutuksen taittaminen vaatii ennen kaikkea poliittisia päätöksiä. Niitä tarvitaan sekä ilmastokriisin ratkaisemisessa, luontokadon pysäyttämisessä että luonnonvarojen ylikulutuksen purkamisessa.

Lisäksi jokainen meistä voi tehdä arjessa valintoja luonnon puolesta sekä antaa äänensä kuulua päättäjille. Asuminen, liikkuminen, ruoka sekä tavaroiden ja palveluiden kulutus vastaavat suurimmasta osasta yksityisen kulutuksen luonnonvarojen kuluttamisesta.

Poimi nämä vinkit ylikulutuksen vähentämiseen arjessasi

1 Valitse kasvipainotteista ruokaa

Ruoka on ympäristön kannalta tärkein arjen valinta. Eläinperäisellä ruualla on suuret ilmasto- ja ympäristövaikutukset. Voit vähentää ruoan ympäristövaikutuksia erityisesti suosimalla kasvispainotteista ruokavaliota. Lisäksi kannattaa vähentää ruokahävikkiä ja suosia vastuullisesti tuotettuja elintarvikkeita.

2 Suosi joukkoliikennettä

Vähennä henkilöauton käyttöä, suosi joukkoliikennettä ja pyöräile tai kävele lyhyemmät matkat. Se tekee myös hyvää keholle. Valitse kotimaisia tai naapurimaiden lomakohteita. Vältä lentämistä ja tee lomamatkat junalla tai bussilla.

3 Valitse uusiutuvaa energiaa ja edistä energiatehokkuutta

Vaihda sähkösopimus tuuli- ja aurinkovoimaan. Varmista, että esimerkiksi lämmityksen ja ilmastoinnin säädöt ovat kunnossa. Sisälämpötilan alentaminen vähentää energiankulutusta. Omakotitalossa päästöjä voi pienentää korvaamalla fossiilisiin polttoaineisiin perustuvan lämmitysratkaisun kestävästi tuotetulla uusiutuvalla energialla, esimerkiksi maalämmön tai aurinkoenergian avulla. Myös taloyhtiöissä kannattaa tutkia näitä mahdollisuuksia. Rakennusten energiatehokkuusinvestoinnit ovat todellinen ilmastoteko, ja ne voi olla mahdollista rahoittaa kestävistä ratkaisuista syntyvillä säästöillä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Näillä teoilla voit vähentää ylikulutustasi

# data[].attributes.attachment_link.description
Viime vuosina maailman ylikulutuspäivä on asettunut heinä-elokuulle. Käytämme siis noin seitsemässä kuukaudessa luonnonvarat, joiden pitäisi riittää koko vuodeksi. Keräsimme yhteen vinkit...

# data[].attributes.body
Mielenkiintoinen Anna Tuomisen blogi-kirjoitus kulutukseen liittyen

# data[].attributes.attachment_link.description
Ihmiskunta ei ole vielä keksinyt ratkaisua, jolla elintaso voisi kasvaa loputtomasti.

# data[].attributes.headline
Tässä blogissa kerrotaan siitä, miten kuka tahansa voi onnistua vähentämään kulutustaan

# data[].attributes.subject
Tässä blogissa kerrotaan siitä, miten kuka tahansa voi onnistua vähentämään kulutustaan

# data[].attributes.body
Tässä myös hyvin konkreettisia vinkkejä kulutuksen vähentämiseen

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ei ne isot tulot vaan pienet menot. Se on monen säästäjän ja varallisuutta kerryttäneen lempisanonta. Sanonnassa on paljon perää, vaikka se ei mun lemppari sanontoihin kuulukaan

Entisenä shoppailuholistina ongelmani tosiaan oli isot menot. Tulot eivät koskaan olleet se ongelma, vaan se, että mitä enemmän oli tuloja, sitä enemmän oli menoja. Jotta sain talouteni suunnan korjattua, minun oli opittava uusi tapa käyttää rahaa.

FIKsua rahankäyttöä vai pihistelyä

Kannatan fiksua rahankäyttöä, en pihistelyä. Haluan kannustaa ihmisiä nauttimaan elämästä, samalla kun hoitaa raha-asiansa hyvin. Jaan siis sellaisia vinkkejä kulutuksen hillitsemiseksi, jotka toimivat minulla niin, ettei tuntunut että olisin luopunut jostain.

Muutos voi olla pysyvä vain, jos syyt muutokseen ovat tarpeeksi motivoivat ja omaksut uusia tapoja. Uusien tapojen omaksuminen on haastavaa, jos teet sen väkisin ja elämänlaadusta tinkien. On tärkeää sisäistää sellaisia tapoja, joissa elämänlaatu ei kärsi.

Lähdetään siis siitä ajatuksesta liikenteeseen, että kulutuksen vähentäminen ei tarkoita automaattisesti pihistelyä ja asioista luopumista. Kulutuksen vähentäminen on järkevää rahan käyttöä, koska se estää kotiasi paisumasta turhasta krääsästä, se vähentää luonnon kuormitusta ja sinulla on mahdollisuus huomata, että ostaminen ei teekään sinua onnelliseksi.

NELJÄ VINKKIÄ KULUTUKSEN pienentämiseen

MIETI MIKSI HALUAT MUUTTAA KULUTUSTOTTUMUKSIASI

Ihan ensimmäiseksi mieti syy. Miksi haluat muuttaa talouttasi? Miksi haluat oppia käyttämään rahaa fiksusti? Kun sinulla on selkeä syy, sinun on helpompi motivoida itseäsi matkan varrella.

Toisekseen suosittelen pohtimaan, miksi ylipäätään haluat jatkuvasti ostaa uutta tavaraa tai vaatetta.

Toiminnan taustalla on opitut tavat ja tunteet. Kannattaa siis pysähtyä miettimään millaisia rahatapoja olet oppinut ja millaisia tunteita ostaminen sinussa herättää. Shoppaatko iloon, suruun vai täyttääksesi jotain aukkoa elämässäsi?

Jotta toimintaa pystyy muuttamaan, on ensin tiedostettava syyt vääränlaisen toiminnan taustalla.

LASKE ITSELLESI TUHLAUSBUDJETTI

Laske kuukauden tuhlausbudjetti. Tämän suositellaan tiettyjen laskentakaavojen mukaan olevan 10 % nettotuloistasi. Tuhlauksella tarkoitetaan tässä tapauksessa sellaisia asioita, jotka eivät ole elämän välttämättömyyksiä, kuten smoothiet, sämpylät, hieronnat ja neule, jota et oikeasti tarvitse.

Jos kiinteiden kulujen jälkeen sinulle ei jää 10 prosenttia tuhlausvaraa, silloin prosentti on luonnollisesti pienempi. Tällöin miettisin asiaa isommassa mittakaavassa, eli voisiko menoja pienentää tai tuloja kasvattaa. Vinkkejä budjetointiin löydät toisesta kirjoituksestani.

Tuhlausbudjetin laskeminen helpottaa ja selkeyttää kulutusta. Tällöin tiedät, kuinka paljon voit tuhlata siinä kuussa hyvällä omallatunnolla. Tarkoitus on nauttia työstä ansaittavista rahoista.

Jos et halua tuhlata 10 prosenttia, niin sekin on aivan ok. Jos kuitenkin rakastat ulkona syömistä, erikoiskahveja ja kasvohoitoja, niihin on erittäin suotavaa käyttää rahaa, budjetin puitteissa.

Eihän tämä meidän taloutemme edes pyörisi, jos kukaan ei kuluttaisi mitään.

NOSTA TUHLAUS RAHA KÄTEISENÄ

Kun olet laskenut kuukauden tuhlausbudjetin, nosta se raha käteiseksi. Jos vierastat ajatusta käteisestä, niin kokeile silti. Jos vierastat edelleen, sitten suosittelen tuhlaustiliä, jolle on oma pankkikortti (Visa Electron), ja jolla ei ole muuta kuin tuhlaukseen tarkoitettu raha.

Miksi käteinen? Rahan tuhlaaminen on paljon konkreettisempaa, kun käytät käteistä. Muovirahan (=pankkikorttien) aikana olemme vieroittuneet käteisestä emmekä enää edes huomaa, kuinka raha vain katoaa tililtä, kun korttia vinguttaa kassalla.

Käteisen käyttäminen aiheuttaa suuremman tunnereaktion kuin kortilla maksaminen. Tämän takia se toimi loistavasti oman kulutukseni hillitsemiseksi. Ensinnäkin huomasin, mihin kaikkeen turhaan sitä rahaa kului, ja siitä viimeisestä 50 euron setelistä piti kynsin ja hampain kiinni

Tällä tavalla ei tullut tuhlattua yli varojen. Lisäksi en enää järkyttynyt, kun menin verkkopankkiin. Aina ennen oli jännittävää käydä verkkopankissa, koska en ollut ihan varma, kuinka paljon oli tullut törsättyä. Yllätys ei useinkaan ollut positiivinen.

KONMARITA KOTISI JA LUE KIRJOJA MINIMALISTISUUDESTA

Tyhjennä kotisi turhasta tavarasta. Myy turha tavara eteenpäin tai lahjoita. Kertyneet rahat voit sitten säästää. Älä osta uutta tavaraa myymisestä kertyneillä rahoilla.

Lue kirjoja minimalistisesta ja ekologisesta elämäntyylistä. Kuunneltuani äänikirjana Zero Waste -kirjan tajusin, kuinka täynnä tavaraa maapallo on ja kuinka paljon turhalla shoppailulla kuormitamme sitä lisää. Sain hyvän syyn olla ostamatta lisää tavaraa.

Ahdistuin tavaran määrästä ja myin monta kassillista turhia vaatteita ja kodintavaroita. Nyt kun vaatekaappini on tyhjennetty turhista vaatteista, sieltä löytyy helpommin päälle pantavaa. Tein suorastaan löytöjä kaappini kätköistä.

En tarkoita, ettei mitään saisi enää ostaa. Sen sijaan, että ostat 10 euron paitoja kymmenen kappaletta, osta yksi tai kaksi laadukasta. Panosta laatuun määrän sijaan. Kodin sisustamiseen ei tarvita myöskään 20 erilaista tuikkukippoa. Mieti hankintojasi, niin koti ei täyty hetken mielijohteessa ostetusta krääsästä.

Lisäksi olen tämän myötä oppinut, että tavaran sijaan haluan panostaa elämyksiin. Sen sijaan, että ostaisin taas uusia vaatteita, hemmottelen itseäni kasvohoidolla. Uuden maton sijaan ostan itselleni sarjalipun ilmajoogaan.

YHTEENVETO

Neljä vinkkiä kulutuksen kuriin saamisessa

1. Mieti miksi haluat muuttaa tapojasi. Tämän lisäksi pohdi, millaisia tapoja olet nuoruudessa oppinut ja mitkä ovat syyt ylikulutuksen taustalla.

2. Laske tuhlausbudjetti

3. Nosta tuhlausraha käteisenä

4. Konmarita kotisi ja lue kirjoja minimalistisesta elämäntyylistä sekä ekologisuudesta

Näillä konkreettisilla tavoilla pääsin itse alkuun kulutuksen vähentämisessä. Näiden lisäksi on tärkeää, että alat lyhentämään mahdollisesti kertyneitä luottokorttivelkoja ja muita osamaksu sopimuksia. Lue ohjeet, miten pääset veloistasi eroon mahdollisimman pian.

Kun olet saanut kulutuksesi kuriin, sinulla luultavammin jää ylimääräistä rahaa palkastasi. Jotta tämä ylimääräinen raha ei vain istuisi tililläsi, lue täältä miten pääset alkuun sijoittamisessa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Entisen shoppailuholistin vinkit kulutuksen kuriin saamiseksi - Rahamedia

# data[].attributes.attachment_link.description
Ei ne isot tulot vaan pienet menot. Se on monen säästäjän ja varallisuutta kerryttäneen lempisanonta. Sanonnassa on paljon perää, vaikka se ei mun lemppari sanontoihin kuulukaan Entisenä shoppailuholistina ongelmani tosiaan oli isot menot. Tulot eivät koskaan olleet se ongelma, vaan se, e

# data[].attributes.headline
Täältä löytyy tietoa kuluttamisen ilmastovaikutuksista Suomessa ja maailmalla

# data[].attributes.subject
Täältä löytyy tietoa kuluttamisen ilmastovaikutuksista Suomessa ja maailmalla

# data[].attributes.body
Sivustolla on kuranttia tietoa mm. hiilijalanjäljestä/asukas eri maissa ja linkkejä hiilijalanjälkilaskureihin

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kotitalouksien kulutuksen hiilijalanjälki on etenkin vauraissa maissa nykyisellään liian suuri ilmastotavoitteiden saavuttamiseen nähden. Kulutuksesta aiheutuvien päästöjen saaminen kestävälle tasolle edellyttää vähähiilisempiä ratkaisuja esimerkiksi asumisessa, liikkumisessa ja ruuan kulutuksessa. Myös tuotannon ja infrastruktuurin on muututtava vähähiilisemmiksi, jotta ilmastotavoitteet saavutettaisiin.

Kulutuksen hiilijalanjälki on suurin vauraissa maissa

Jopa 72 % maailman kasvihuonekaasupäästöistä on kotitalouksissa tapahtuvan kulutuksen aiheuttamaa [1]. Kotitalouksilla on siten myös merkittävä rooli ilmastonmuutoksen torjunnassa. Jotta päästäisiin Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteeseen enintään 1,5 asteen lämpötilannoususta esiteolliseen aikaan verrattuna, maailman kasvihuonekaasupäästöjen tulisi laskea maailmanlaajuisesti lähes 90 % vuodesta 2020 vuoteen 2050 mennessä. Tämä edellyttää kotitalouksien kasvihuonekaasupäästöjen merkittävää pienenemistä ja kulutustottumusten muutoksia. [2]

Kulutuksesta aiheutuvat päästöt jakautuvat hyvin epätasaisesti eri maiden kesken: korkeimman tulotason maat, joiden osuus maailman väestöstä on 16 prosenttia, aiheuttavat kulutuksellaan 46 prosenttia maailman kasvihuonekaasupäästöistä. Köyhimmissä maissa asuvien osuus maailman väestöstä on 9 prosenttia, mutta heidän osuutensa kasvihuonekaasupäästöistä vain 0,4 prosenttia. Myös maiden sisäiset erot asukkaiden välillä ovat suuret. [3]

Hiilijalanjälki mittaa tuotteen, palvelun tai toiminnan elinkaaren aikana syntyviä kasvihuonekaasupäästöjä. Kotitalouksien kohdalla se koostuu suorista päästöistä (esim. kulkuneuvojen ja lämmityksen polttoaineet) ja epäsuorista päästöistä (tuotteisiin ja palveluihin sitoutuneet päästöt). Suomessa asukkaan hiilijalanjäljen keskiarvo on 10,4 tonnia hiilidioksidiekvivalenttia (CO₂-ekv.) vuodessa, ja vastaavat luvut ovat esimerkiksi Japanissa 7,6, Kiinassa 4,2, Brasiliassa 2,8 ja Intiassa 2 tonnia CO₂-ekv. vuodessa (kuva 1). On esitetty, että keskimääräisen hiilijalanjäljen tulisi globaalisti laskea 2,5 tonniin vuoteen 2030 mennessä, ja edelleen 1,4 tonniin vuoteen 2040 ja 0,7 tonniin vuoteen 2050 mennessä. Tämä olisi linjassa Pariisin ilmastosopimuksen 1,5 asteen tavoitteen kanssa. Ilmastotavoitteiden ja hiilijalanjäljen välillä onkin nykyisellään suuri kuilu etenkin vauraammissa maissa. [4]

Kuva 1. Keskimääräinen hiilijalanjälki (tonnia CO₂-ekv.) asukasta kohti eri maissa kulutuksen osa-alueittain sekä ilmastotavoitteiden mukaiset tavoitetasot hiilijalanjäljelle vuosille 2030, 2040 ja 2050. [4]

© Sitra

Asuminen, liikkuminen ja ruoka muodostavat valtaosan hiilijalanjäljestä

Suomalaisten hiilijalanjälki muodostuu liikkumisesta (noin 30 %), asumisesta ja siihen liittyvästä energiankäytöstä (noin 25 %), elintarvikkeista (noin 20 %) ja muista tavaroista ja palveluista (noin 25 %). Kotitalouksien kulutuksen kasvihuonekaasupäästöt ovat vuodesta 2000 eteenpäin pysyneet pitkälti samalla tasolla tai nousseet, vaikka Suomen kansalliset päästöt ovatkin samalla aikavälillä laskeneet. Keskeisenä syynä siihen, ettei kotitalouksien hiilijalanjälki ole pienentynyt vastaavalla tavalla on, että osa noin puolet suomalaisten hiilijalanjäljestä syntyy ulkomailla, eivätkä päästöt siten näy alueperusteisessa päästölaskennassa. [5], [6]

Kun tarkastellaan, miten suomalaisten hiilijalanjäljen osa-alueet ovat muuttuneet vuosina 2000-2016, käy ilmi, että suhteellisesti eniten ovat kasvaneet tietoliikenteen ja ulkomaan matkailun hiilijalanjäljet, jotka ovat lähes kaksinkertaistuneet, vaikka niiden osuus keskimääräisestä kokonaishiilijalanjäljestä onkin pieni. Asumisen energiankäytön hiilijalanjälki oli puolestaan tällä aikavälillä laskenut 14 prosenttia johtuen muun muassa sähkön ja lämmön tuotannon muuttumisesta vähäpäästöisempään suuntaan. Energiankulutuksen hiilijalanjälki vaihtelee vuosittain eniten, ja on riippuvainen kunkin vuoden sääolosuhteista ja lämmitystarpeesta. [5]

Hiilijalanjälki kasvaa, kun tulot kasvavat

Jokainen kulutettu euro synnyttää päästöjä. Suurituloisilla kotitalouksilla hiilijalanjälki on pääsääntöisesti suurempi kuin pienituloisilla, sillä tulojen kasvaessa kulutusmenot ja siten myös hiilidioksidipäästöt tyypillisesti kasvavat. [7] Kun suomalaiset kotitaloudet jaetaan tulotason mukaan kymmenyksiin ja tarkastellaan ylimmän ja alimman tulokymmenyksen välisiä eroja, käy ilmi, että ylimmässä tulokymmenyksessä asumisen ja ruuan hiilijalanjälki on kaksi kertaa suurempi kuin alimmassa tulokymmenyksessä. Liikkumisen hiilijalanjälki on puolestaan lähes nelinkertainen ylimmässä tuloluokassa verrattuna alimpaan tuloluokkaan, ja muiden tavaroiden ja palveluiden hiilijalanjälki yli kolminkertainen. [8]

Hiilijalanjäljen suuruus ja sen koostumus vaihtelevat paitsi tulotason, myös kotitaloustyypin ja elämäntilanteen mukaan. Esimerkiksi liikkumisen osuus hiilijalanjäljessä on Suomessa suurin lapsettomilla pareilla ja seuraavaksi suurin kahden huoltajan lapsiperheillä. Liikkumisen määrään vaikuttavat muun muassa elämänvaiheen aktiivisuus ja käytettävissä olevat tulot. Asumisen hiilijalanjälki on puolestaan suurin yli 64-vuotiaiden talouksissa, mikä voi selittyä sillä, että heistä moni asuu samassa tilavahkossa asunnossa, jossa on aiemmin asunut lasten kanssa. [8]

Kulutuksen tehokkuuden parantaminen ei riitä ilmastotavoitteiden saavuttamiseen

Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen on tyypillisesti pyritty vähentämällä tuotannon päästöintensiivisyyttä, niin että päästöjä syntyy vähemmän tuotettuja tavaroita ja palveluita kohti. Tuotannon päästöintensiivisyys onkin monilla aloilla viime vuosikymmeninä pienentynyt merkittävästi. Tämän tehostumisen hyötyjä vähentää kuitenkin niin sanottu rebound-ilmiö, jolla tarkoitetaan, että esimerkiksi tehokkuuden paranemisesta koituvat säästöt ja hintojen aleneminen johtavat kulutuksen lisääntymiseen tai siirtymiseen toisiin kohteisiin, mikä voi kumota syntyneet päästövähennykset. [6], [4] Esimerkiksi vuosina 2000-2016 tuotannon päästöintensiivisyys pieneni lähes kaikissa tuoteryhmissä, mutta siitä huolimatta Suomen kotitalouksien hiilijalanjälki kasvoi tänä aikana 12 prosentilla. [5], [6] Rebound-ilmiön vuoksi kulutuksen kokonaishiilijalanjäljen tarkastelu on tärkeää, sillä parannukset kulutuksen yksittäisillä osa-alueilla eivät välttämättä johda kokonaispäästöjen vähenemiseen. [4], [9]

Tuotannon ja luonnonvarojen kulutuksen tehostamisen sijaan on alettu yhä enemmän puhua ekologisesta kantokyvystä, kulutuksen rajoista, sosiaalisesta kestävyydestä ja kohtuullisuudesta (sufficiency). Tässä on avainasemassa, että kulutus pysyy maapallon ekologisen kantokyvyn rajoissa ylittämättä niitä, mutta tyydyttää samalla ihmisten perustarpeet ja tarjoaa riittävän hyvinvoinnin ja elintason kaikkialla maailmassa. [6], [10]

Kulutuksen hiilijalanjälkeä voidaan pienentää useilla toimilla

Kulutuksen hiilijalanjäljen rakenne vaikuttaa siihen, mitkä keinot ovat tehokkaimpia päästöjen vähentämisessä. Esimerkiksi liikkumisen hiilijalanjäljestä keskimäärin 80 prosenttia aiheutuu henkilöautolla ja 13 prosenttia lentokoneella matkustamisesta. Ruuan hiilijalanjäljestä suurimman osan muodostavat liha ja maitotuotteet, arviointitavasta riippuen yhteensä 50-80 prosenttia, ja syömäkelpoisen ruuan päätyminen jätteeksi aiheuttaa ruuan hiilijalanjäljestä arviolta 5 prosenttia. Asumisen hiilijalanjäljestä yli 80 prosenttia aiheutuu lämmön ja sähkön kulutuksesta. Tavaroiden ja palveluiden hiilijalanjälki puolestaan jakaantuu tasaisemmin useiden pienempien lähteiden kesken. [6] Tärkeimpiä keinoja pienentää hiilijalanjälkeä kulutuksen eri osa-alueilla on koottu taulukkoon 1.

Yksilöiden ja kotitalouksien väliset erot kulutuksen rakenteessa ja siten myös tehokkaimmissa päästövähennyskeinoissa ovat suuria. Esimerkiksi paljon lentomatkoja tekevillä lentämisen välttäminen voi olla tehokkain yksittäinen keino pienentää hiilijalanjälkeä, kun taas paljon autoilevalla autoilun vähentäminen tai vaihtaminen sähköautoon voivat tuoda suuremmat päästövähennykset. Myös eri maiden välillä on esimerkiksi maantieteestä, yhdyskuntarakenteesta, energiantuotannosta ja ruokavaliosta johtuvia eroja siinä, mitkä ovat tehokkaimpia ja helpoimpia keinoja vähentää kulutuksen päästöjä. [4]

Asuinpaikalla on suuri vaikutus vähähiilisten vaihtoehtojen toteuttamismahdollisuuksiin. Asuinpaikka määrittää esimerkiksi sen, kuinka helposti automatkat on mahdollista korvata muilla kulkutavoilla tai mikä on esimerkiksi paikallisen kaukolämmön tuotantotapa. Mahdollisuudet vaikuttaa energiatehokkuuteen ovat parhaat uudisrakentamisessa ja rakennusten peruskorjauksissa [6]

Taulukko 1. Merkittävimpiä keinoja kulutuksen hiilijalanjäljen pienentämiseen eri osa-alueilla. [6], [4]

Kulutuksen osa-alue Merkittävimpiä tapoja pienentää hiilijalanjälkeä

Liikkuminen

Henkilöauton korvaaminen joukkoliikenteellä ja pyöräilyllä

Auton vaihtaminen vähäpäästöisempään

Kimppakyydit

Lentämisen välttäminen

Etätyö ja verkkoasiointi

Ruoka

Lihan ja maitotuotteiden käytön vähentäminen ja korvaaminen kasvisvaihtoehdoilla ja kestävästi pyydetyllä tai kasvatetulla kalalla

Juuresten ja avomaalla viljeltyjen kasvisten suosiminen kasvihuonevihannesten sijaan

Ruokahävikin minimoiminen

Asuminen

Uusiutuvilla energialähteillä tuotetun lämmön ja sähkön käyttö

Lämpöpumppujen käyttö lämmityksessä

Rakennusten energiatehokkuuden parantaminen

Pienempi asuintila henkilöä kohti

Alempi sisälämpötila

Kuuman veden ja sähkön käytön vähentäminen

Tavarat ja palvelut

Tavaroiden käyttöiän pidentäminen korjaamalla ja muokkaamalla

Tavaroiden jakaminen ja yhteiskäyttö

Kierrätetyistä ja vähäpäästöisistä materiaaleista valmistetut tuotteet

Ilmastotavoitteiden saavuttaminen edellyttää merkittäviä muutoksia kulutuksessa ja tuotannossa

Jotta kulutuksen hiilijalanjälki pienenisi 1,5 asteen ilmastotavoitteiden mukaisesti, päästövähennysten tulee olla huomattavia jo vuoteen 2030 mennessä (kuva 1). Vuoden 2050 tavoitteeseen pääseminen edellyttää yhä laajempaa keinovalikoimaa vähähiilisiä vaihtoehtoja kulutukseen, ja myös energiantuotannon ja infrastruktuurin täytyy voimakkaasti tukea vähähiilisiä elämäntapoja. [4], [7]

Energian, ruuan ja tavaroiden tuotannon hiili-intensiivisyydellä ja yhdyskuntarakenteella on ylipäätään suuri merkitys kulutuksen hiilijalanjäljelle. On kuvaavaa, että suomalaisille kotitalouksille laadittu niin sanottu viitebudjetti, joka kuvaa kohtuullista minimikulutusta tietyssä elämäntilanteessa ja ajassa, on sekin ilmastovaikutukseltaan noin kaksinkertainen verrattuna globaaliin 1,5 asteen tavoitteeseen hiilijalanjäljestä vuodelle 2030. [6] Hiilijalanjäljen pieneneminen ilmastotavoitteiden mukaisesti edellyttää siten muutoksia sekä tuotannon että kulutuksen tasolla. On alettu puhua koko yhteiskunnan ekologisesta jälleenrakennuksesta. Tällä tarkoitetaan murrosta, jossa asumisen, liikkumisen, ruuan ja energiantuotannon rakenteet ja käytännöt muutetaan vähähiilisiksi, ja jossa julkisvallalla on merkittävä rooli. [11]

Laskurit auttavat arvioimaan hiilijalanjälkeä

Kulutuksen hiilijalanjäljen arvioimiseen on kehitetty erilaisia laskureita, jotka antavat käyttäjälle tietoa oman kulutuksen hiilijalanjäljestä. Tuloksia verrataan suomalaisten keskimääräiseen hiilijalanjälkeen ja ehdotetaan toimenpiteitä hiilijalanjäljen pienentämiseksi.

Esimerkkejä kulutuksen hiilijalanjälkilaskureista ovat Suomen ympäristökeskuksen kehittämä Ilmastodieetti ja Sitran kehittämä Elämäntapatesti.

Hertwich, E.G., & Peters, G.P. 2009. Carbon Footprint of Nations: A Global, Trade-Linked Analysis. Environmental Science & Technology 2009, 43, 6414-6420.

Dubois, G., Sovacool, B., All, C., Nilsson, M., Barbier, C., Herrmann, A., Bruyere, S., Andersson, C., Skold, B., Nadaud, F., Dorner, F., Richardsen Moberg, K., Ceron, J.P., Fischer, H., Amelung, D., Baltruszewicz, M., Fischer, J., Benevise, F., Louis, V.R., & Sauerborn, R. 2019. It starts at home? Climate policies targeting household consumption and behavioral decisions are key to low-carbon futures. Energy Research & Social Science 52 (2019) 144-158.

Our world in data. [Viitattu 12.1.2021] CO2 emissions - Global inequalities by consumption. https://ourworldindata.org/co2-emissions#global-inequalities-by-consumption

Lettenmeier, M., Akenji, L., Toivio, V., Koide, R., & Amellina, A. 2019. 1,5 asteen elämäntavat. Miten voimme pienentää hiilijalanjälkemme ilmastotavoitteiden mukaiseksi? Sitran selvityksiä 148. https://www.sitra.fi/julkaisut/1o5-asteen-elamantavat/

Savolainen, H., Mäenpää, I., Nissinen, A. & Salo, M. 2019. Kotitalouksien kulutuksen hiilijalanjäljen aikasarja ja rakenteellinen ositus sekä kulutuksen raaka-aineiden käyttö. Teoksessa: Nissinen, A., & Savolainen, H. 2019 (toim.). Julkisten hankintojen ja kotitalouksien hiilijalanjälki ja luonnonvarojen käyttö. ENVIMAT-mallinnuksen tuloksia. Suomen ympäristökeskuksen raportteja 15/2019. Suomen ympäristökeskus. https://helda.helsinki.fi/handle/10138/300737

Linnanen, L., Nyfors, T., Heinonen, T., Liimatainen, H., Nissinen, A., Regina, K., Saarinen, M., Seppälä, J. & Viri, R. 2020. The Sufficiency Perspective in Climate Policy: How to Recompose Consumption. Suomen ilmastopaneeli. Raportti 4/2020. http://urn.fi/URN:NBN:fi-fe20201222102703

Salo, M., Savolainen, H., Karhinen, S. & Nissinen, A. 2021. Drivers of household consumption expenditure and carbon footprints in Finland. Journal of Cleaner Production 289 (2021) 125607.

Salo, M., Nissinen, A., Nurmela, J., Mäenpää, I. & Savolainen, H. 2019. Erilaisten kotitalouksien hiilijalanjäljet. Teoksessa: Nissinen, A. & Savolainen, H. 2019 (toim.). Julkisten hankintojen ja kotitalouksien kulutuksen hiilijalanjälki ja luonnonvarojen käyttö. ENVIMAT-mallinnuksen tuloksia. Suomen ympäristökeskuksen raportteja 15/2019. Suomen ympäristökeskus. https://helda.helsinki.fi/handle/10138/300737

Sorrell, Steven 2007. The Rebound Effect: An Assessment of the Evidence for Economy-wide Energy Savings form Improved Energy Efficiency. UK Energy Research Centre. https://ukerc.ac.uk/publications/the-rebound-effect-an-assessment-of-the-evidence-for-economy-wide-energy-savings-from-improved-energy-efficiency/

Raworth, K. 2017. Doughnut Economics. Seven Ways to Think Like a 21st-Century Economist. Random House Business Books, London.

BIOS-tutkimusyksikkö 1.11.2019 (päivitetty). Ekologinen jälleenrakennus. [Viitattu 22.1.2021] https://eko.bios.fi/

Salo, M., Heiskanen, E., Heikkinen, M., Heinonen, T., Jylhä, H., Kaljonen, M., Kautto, P., Lähteenmäki-Uutela, A., Matschoss, K., Meriläinen, T., Nissinen, A., Pyrhönen, T., Saarinen, M., Salminen, J., Salmivaara, L., Savolainen, H., Seppälä, J., Springare, S., Turunen, T., Vainio, A. & Virkkunen, H. 2023. Ohjauskeinoja kotitalouksien kulutuksen hiilijalanjäljen pienentämiseen. Valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnan julkaisusarja 2023:47. 269 s.

Kuluttajien ilmastoystävälliset valinnat helpottavat Suomen ilmastotavoitteiden saavuttamista - Suomen ilmastopaneelin tiedote 8.12.2022

Seppälä, J., Ollikainen, M., Savolainen, S., Häkkinen, T., Saarinen, M., Liimatainen, H., Vainio, A., Kurnitski, J., Niemistö, J., Niva, M. & Weaver, S. 2022. Kuluttajien mahdollisuudet Suomen päästövähennysten vauhdittamiseksi. Suomen ilmastopaneeli raportti 5/2022. 43 s.

Seppälä, J. (toim.), Grönroos, J., Heinonen, T., Häkkinen, T., Koljonen, T., Kurnitski, J., Latvala, T., Lehtilä, A., Liimatainen, H., Markkanen, J., Niemistö, J., Nissinen, A., Niva, M., Rehunen, A., Saarinen, M., Savolainen, H., Vainio, A., Venho, K. & Viri, R. 2022. Kuluttajien mahdollisuudet Suomen päästövähennysten vauhdittamiseksi - Taustaraportti ruokaan, asumiseen, liikkumiseen ja muuhun kulutukseen liittyvistä toimista. Suomen imastopaneeli raportti 6/2022. 149 s.

Global Footprint Network. Earth Overshoot Day.

Hiilihelppi - Vinkkejä asumisen energia- ja materiaalitehokkuuteen.

Motiva Oy. Hyvä arki kotona (vinkkejä kotitalouden energian säästöön)

Sitra 2020. Elämäntavat pandemian jälkeen? Sitran selvitys 15.12.2020.

Ympäristöministeriö. Kiertotalouden strateginen ohjelma.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kotitalouksien kulutuksen hiilijalanjälki on etenkin vauraissa maissa nykyisellään liian suuri ilmastotavoitteiden saavuttamiseen nähden. Kulutuksesta aiheutuvien päästöjen saaminen kestävälle tasolle edellyttää vähähiilisempiä ratkaisuja esimerkiksi asumisessa, liikkumisessa ja ruuan kulutuksessa. Myös tuotannon ja infrastruktuurin on muututtava vähähiilisemmiksi, jotta ilmastotavoitteet saavutettaisiin.