# data[].attributes.headline
Загальні правила домедичної допомоги

# data[].attributes.subject
Загальні правила домедичної допомоги

# data[].attributes.attachment_link.title
Загальні правила надання першої допомоги

# data[].attributes.attachment_link.description
Уміння надати першу долікарську допомогу досить простий, але безумовно важливий навик, який в надзвичайних ситуаціях може навіть врятувати чиєсь життя. Але для деяких це здається абсолютно надскладним. Як не нашкодити людині, надаючи йому першу долікарську допомогу? Читайте в статті.

# data[].attributes.headline
Тепловий та сонячний удар

# data[].attributes.subject
Тепловий та сонячний удар

# data[].attributes.headline
Опіки і їх види

# data[].attributes.subject
Опіки і їх види

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Опік - це ушкодження тканин, спровоковане точковою дією високих температур, агресивних хімічних подразників, іонізуючого випромінювання або електричного струму. Ознаки опіку можуть проявитися як відразу (моментально), так і поступово протягом декількох хвилин.

Класифікація

Залежно від локалізації травми розрізняють: опіки ока, опіки шкіри та інгаляційні пошкодження (зачіпаються дихальні шляхи).

Також існує класифікація опіків за глибиною:

I ступінь.
Характерне неповне ушкодження поверхневого шару шкіри. Симптоми опіку зберігаються 2-3 дні, далі - загоєння.

II ступінь.
Характерне повне пошкодження поверхневого шару шкіри. Загоєння відбувається протягом 1-2 тижнів.

III ступінь.
Спостерігається ураження поверхневих і глибоких шарів шкіри. По виду опіки діляться на III-A ступеня і III-B ступеня. У першому випадку глибокі шари травмуються частково. Одразу після отримання травми на поверхні з'являється опіковий струп. Можливе утворення масивних пухирів. Часто спостерігається нагноєння, загоєння уповільнюється. При ураженні III-B ступеня гинуть всі шари шкіри.

IV ступінь.
Відбувається обвуглювання шкіри. Прогноз несприятливий.

Опіки I-III-А ступеня є поверхневими і можуть гоїтися самостійно, без додаткового втручання. Небезпека проявляється при нагноєнні рани через поглиблення. При опіках III-B і IV ступенів необхідно видалення некрозу з проведенням шкірної пластики (обов'язково).

Етіологія

Залежно від типу пошкодження розрізняють опіки:

отримані в результаті контакту з різними речовинами;

отримані в різних ситуаціях.

Існують наступні види опіків:

термічні - пошкодження парою, окропом, розпеченими предметами (тобто при контакті з високими температурами);

хімічні - причини полягають в необережному контакті з кислотою, лугом, солями важких металів;

сонячні - виникають в результаті впливу УФ-випромінювання;

променеві - отримані після контакту з лазерною зброєю та іонізуючим випромінюванням;

електричні - пошкодження, отримані при контакті з джерелами струму;

радіаційні.

Патогенез

При ураженні шкіри відбувається повне руйнування клітин, порушуються їх функції. Ступінь ураження залежить від температури, тривалості, характеру впливу, товщини шкірного покриву та його провідності.

Схематично опікове вогнище представляють у вигляді певних зон. Для центральної частини характерно істотне поглиблення з повним руйнуванням судин і клітин. Периферичні частини є зоною гіперемії. Область ураження страждає в меншій мірі.

На початку періоду відновлення запускається вазоконстрикція, що змінюється дилатацією. В області ураження збільшується проникність судин, що пояснюється активністю окремих гормонів кисневих радикалів. В результаті цієї реакції до ураженої ділянки надходять білки і макромолекули сироватки, утворюється набряк.

Процеси регенерації та кінцевий результат даної медичної проблеми залежать від ступеня опіку, обсягів ураження, загального стану організму, віку пацієнта, наявності супутніх травм і захворювань. Опікове ураження шкіри вкрай небезпечно для людей з порушенням згортання крові, системними хворобами ендокринної системи (наприклад, цукровим діабетом). Лікування опіків в стаціонарі з подальшою реабілітацією покращує прогноз на відновлення.

У медичній практиці найчастіше зустрічається опік шкіри легкого ступеня, коли шкіра червоніє або на ній утворюються пухирі, заповнені ексудатом.

Важкі ураження більш небезпечні. У пацієнта трапляється опіковий шок.

У результаті масивних опіків шкіри не виключена смерть потерпілого.

Симптоми при опіках II ступеня:

глибоке ураження верхніх шарів шкіри;

відшарування зовнішнього шару шкіри;

утворення пухирів, які наповнені прозорим або жовтуватим секретом;

підвищення температури тіла.

Опіки III і IV ступеня складно отримати в побуті. Найчастіше вони трапляються на виробництві. При важких і об'ємних ураженнях прогноз для пацієнта погіршується, стан розцінюється важким.

Зазвичай в таких випадках потерпілий стикається з втратою рідини в організмі, порушенням терморегуляції. Виклик бригади швидкої допомоги потрібно здійснити якомога швидше. Від якості надання першої допомоги при опіках III і IV ступеня залежить прогноз подальшого відновлення.

Особливості у дітей

Шкіра у дітей більш тонка і чутлива, ніж у дорослих. Вона має розвинену лімфатичну та кровоносну мережу, відповідно показники теплопровідності значно вищі. Ця особливість призводить до того, що хімічні та фізичні агенти здатні провокувати глибокі опіки.

Через недосконалість компенсаторних і регуляторних механізмів у дітей може розвинутися опікова хвороба. Ускладнення спостерігаються при 5-10% ураження. Опік шкіри у дитини протікає важче, ніж у дорослого. Часто виникають розлади кровообігу та обміну речовин.

Ускладнення

Ускладнення при опіках I, II та III-A ступеня не виявляються. Відновлення цілісності шкіри забезпечується за рахунок компенсаторних функцій організму. Наслідки спостерігаються при опіках III-B і IV ступеня.

До переліку можливих наслідків відносяться:

Опікове виснаження

Інфекційні ускладнення

М'язова атрофія

Порушення травлення

Токсичний гепатит

Печінкова недостатність

Опіковий сепсис (прогресує на фоні пригнічення імунітету)

Опікові деформації

Трофічні виразки та інші ураження шкіри

Лікування має проходити під контролем хірурга або лікаря-травматолога. На ранній стадії важливо своєчасно диференціювати симптоми, зробити діагностику, встановити ступінь і обсяг ураження.

Перша допомога

Правила надання першої допомоги при опіках розрізняються залежно від ступеня ураження.

Що робити при опіку шкіри

I ступінь.
Уражену ділянку шкіри тримають під холодною проточною водою протягом 10 хвилин. Прискорити відновлення допоможуть протиопікові засоби.

II ступінь.
Травмовану ділянку охолоджують під проточною водою. Якщо травма отримана в результаті контакту з хімічною сполукою, реакцію переривають. При утворенні пухирів слід звернутися до лікаря. Розкривати їх самостійно не можна, є ризик приєднання інфекції. Для прискореного відновлення використовують протиопікові та знеболюючі засоби.

III ступінь.
В першу чергу слід обмежити контакт з вражаючим чинником і викликати бригаду невідкладної допомоги. Осередок ураження прикривають стерильною серветкою або чистою тканиною.

IV ступінь.
Постраждалого ізолюють від джерела ураження, забезпечують спокій і викликають медиків. Під час виклику бригади необхідно повідомити диспетчеру про обсяг і тяжкість ушкодження.

Лікування

При опіках I та II ступеня пацієнт може самостійно звернутися до лікаря.

При масивному ураженні III ступеня та при опіковому ураженні IV ступеня рекомендована госпіталізація в стаціонар для проведення регулярної санації опікового вогнища та введення антибактеріальних препаратів.

При ураженні глибоких шарів проводиться шкірна пластика.

При ураженні IV ступеня після основного лікування опіку та проведення операції проходить інтенсивна реабілітація. Процес повного відновлення займає більше 1 року. Всі стадії загоєння опіку повинен контролювати травматолог.

Операція при опіках

Залежно від характеру ураження та термінів проведення висічення розрізняють операції двох типів.

При опіках шкіри проводять некректомію (видалення нежиттєздатних тканин). Хірургічне лікування опіків в цьому випадку буває:

первинним - у перші години після травми;

відстроченим - через кілька днів після ураження;

вторинним - проводиться при нагноєнні.

Пацієнтам з опіковим ураженням IV ступеня рекомендують проведення шкірної пластики. Операція полягає в заміщенні дефекту шкіри і буває:

первинною - проводиться після видалення ділянок некрозу;

відстроченою - проходить через 2-4 доби після видалення мертвих тканин;

вторинною - після розвитку рубцевої тканини по краю рани.

Профілактика

Профілактика опіків полягає в дотриманні норм і правил техніки безпеки в побуті та на виробництві.

Стаття носить інформаційно-ознайомлювальний характер. Будь ласка, пам'ятайте: самолікування може нашкодити вашому здоров'ю.

Який лікар лікує опіки?

При виявленні опіків I та II ступеня пацієнту слід записатися на прийом до лікаря-травматолога. Якщо стан потерпілого важкий, спостерігаються симптоми опіку шкіри III-IV ступеня, варто викликати бригаду швидкої допомоги і пройти лікування в стаціонарі. Наслідки й ускладнення опіку шкіри можуть бути незворотними, не виключений летальний результат.

Пройти діагностику та отримати якісне лікування опіку шкіри в Києві можна в підрозділах клініки МЕДІКОМ, розташованих на Оболоні та в Печерську. Будьте обережні!

# data[].attributes.attachment_link.title
ᐈ Опіки шкіри, Перша допомога ~ МЕДІКОМ

# data[].attributes.attachment_link.description
Опіки шкіри ❗ Чим лікувати опіки? Види та ступені 🚑 Перша допомога при опіку окропом 🏥 Надання першої допомоги при хімічних та термічних опіках у Києві.

# data[].attributes.headline
Переохолодження та відмороження

# data[].attributes.subject
Переохолодження та відмороження

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Міська поліклініка № 6

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переохолодження - загальний стан людини, коли на всю поверхню тіла впливає холод, а температура тіла при цьому падає нижче 35°C.

Відмороження - ушкодження тканин організму з розвитком місцевих та системних змін під дією холоду.
Переохолодження/відмороження може виникнути при таких обставинах:

тривалий вплив холоду, вітру, підвищеної вологості на особу в тісному або мокрому взутті, нерухомому положенні;

незадовільний загальний стан постраждалого (хвороба, виснаження, алкогольне сп'яніння, крововтрата тощо).

При наданні домедичної допомоги розрізняють чотири ступені відмороження:
I ступінь - шкіра постраждалого блідого кольору, незначно набрякла, чутливість знижена або повністю відсутня;

II ступінь - у ділянці відмороження утворюються пухирі, наповнені прозорою або білою рідиною; характерні підвищення температури тіла, охолодження;

III ступінь - омертвіння шкіри: з'являються пухирі, наповнені рідиною темно-червоного або темно-бурого кольору; навколо омертвілої ділянки розвивається запальний вал (демаркаційна лінія); характерний розвиток інтоксикації - охолодження, потовиділення, значне погіршення самопочуття, апатія;

IV ступінь - поява пухирів, наповнених чорною рідиною. У постраждалого присутні ознаки шоку.
Послідовність дій при наданні домедичної допомоги постраждалим з переохолодженням/відмороженням не медичними працівниками:

1. переконатися у відсутності небезпеки;

2. провести огляд постраждалого, визначити наявність свідомості, дихання;

3. викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги;

4. якщо у постраждалого відсутнє дихання, розпочати проведення серцево-легеневої реанімації;

5. при можливості усунути дію холоду: перемістити постраждалого в тепле приміщення, зняти мокрий одяг. Взуття та одяг знімати обережно, без зусиль, щоб не ушкодити вражені ділянки тіла (краще розрізати взуття та одяг);

6. якщо постраждалий у свідомості, зігріти його: проводити загальне зігрівання постраждалого, з цією метою слід давати постраждалому безалкогольні гарячі напої. Не рекомендується інтенсивне розтирання і масаж відмороженої частини тіла;

7. накласти на ушкоджену ділянку чисту пов'язку;

8. забезпечити нерухомість переохолоджених пальців, кистей і стоп. При необхідності виконати іммобілізацію за допомогою імпровізованих або стандартних шин;

9. якщо постраждалий без свідомості, але у нього збережене нормальне дихання, перевести у стабільне положення;

10. накрити постраждалого термопокривалом/ковдрою;

11. забезпечити постійний нагляд за постраждалим до приїзду бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги;

12. при погіршенні стану постраждалого до приїзду бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги повторно зателефонувати диспетчеру екстреної медичної допомоги.

# data[].attributes.attachment_link.title
Домедична допомога при переохолодженні / відмороженні

# data[].attributes.attachment_link.description
З приходом зими збільшилося звернень до лікувальних закладів. Сьогодні ознайомимось з Порядком дій при наданні допомоги не медичними працівниками при переохолодженні та відмороженні....

# data[].attributes.headline
Електричний струм. Перша допомога при ураженні

# data[].attributes.subject
Електричний струм. Перша допомога при ураженні

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Аптека "Бажаємо здоров'я"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резерв ліків

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
замовити ліки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резерв лекарств

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
купить лекарства

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
заказать лекарства

# data[].attributes.attachment_link.title
Перша допомога при ураженні електричним струмом: покроковий алгоритм дій

# data[].attributes.attachment_link.description
Ураження електричним струмом є небезпечним та потенційно смертельним інцидентом, який може виникнути у будь-якому місці та часі. У цій статті ми розг...

# data[].attributes.headline
Перша допомога при утопленні

# data[].attributes.subject
Перша допомога при утопленні

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ПАРАМЕДИК ТМ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Якщо людина тоне, необхідно терміново надати першу допомогу. Діяти треба швидко і правильно. Рахунок йде на хвилини, а на кону людське життя. Проводячи реанімацію при утопленні, паралельно потрібно викликати бригаду швидкої допомоги. Правила надання першої допомоги при утопленні зобов'язана знати кожна людина.

Види утоплення

Утоплення - це вид механічної ядухи (асфіксії), причина - надходження будь-якої рідини до органів дихання. Розрізняють кілька різновидів утоплення.

Справжнє утоплення

Це класичний вид утоплення, коли вода потрапляє у дихальні шляхи, перешкоджаючи надходженню кисню до легень. При істинному утопленні рідина заповнює легеневі альвеоли та призводить до відсутності дихання. Може статися у прісній чи морській воді.

При істинному утопленні виділяють три клінічні періоди, які відбуваються в організмі потонулого:

1. Період втрати свідомості та затримки дихання потопельника. У початковому періоді утоплення потопельник може відчувати паніку і намагатися затримати подих. Внаслідок нестачі кисню в мозку може статися непритомність.

2. Період відсутності серцевої діяльності. Другий період настає після втрати свідомості та характеризується відсутністю серцевої діяльності та нормальної циркуляції крові. У цей момент можливе виникнення аритмій та серцевої недостатності.

3. Період відновлення серцевої діяльності. Якщо потопельника врятували та розпочали реанімаційні заходи, то в деяких випадках може настати третій період, коли відновлюється серцева діяльність. Проведення кардіопульмональної реанімації (КПР) та заходів щодо відновлення дихання сприяє відновленню серцевої активності.

Важливо відзначити, що прогноз і результат утоплення залежать від безлічі факторів, включаючи час, протягом якого людина знаходилася під водою, ефективність реанімаційних заходів, що проводяться, і доступність медичної допомоги. Тому у разі потоплення важливо негайно викликати екстрену медичну допомогу та розпочати реанімацію, щоб збільшити шанси на порятунок потерпілого.

Асфіксійне утоплення

Це вид утоплення, викликаний асфіксією чи нестачею кисню. Наприклад, якщо голова потопельника опиняється під водою, а тіло знаходиться у вертикальному положенні, це може призвести до обмеження надходження кисню та асфіксії.

Синкопальне утоплення.

Це вид утоплення, що відбувається внаслідок непритомності. Людина може втратити свідомість через різні причини - серцевий напад, шок, епілептичний напад або інші фактори.

Якщо потопельник перебуває у свідомості, він намагається тримати голову над водою, при цьому активно її хапаючи ротом. Дихання утруднюється, шкіра набуває синюшного кольору. Можливе розширення вен шиї. З рота виходять пінні маси біло-рожевого відтінку. При синкопальному утопленні шкіра бліда, піна не виділяється.

Вторинне утоплення ("смерть на воді")

Це вид утоплення, який відбувається внаслідок інших нещасних випадків чи станів. Наприклад, людина може потонути після втрати свідомості внаслідок удару, падіння, інсульту або інших обставин, які призводять до того, що вона виявляється непритомною у воді.

Утоплення - небезпечне явище, і важливо вживати запобіжних заходів при знаходженні поблизу води, а також навчитися базових навичок плавання та надання першої допомоги у разі потреби.

Короткий алгоритм допомоги при утопленні

При порятунку потерпілого потрібно чітко дотримуватися алгоритму надання допомоги при утопленні:

перш ніж стрибати в воду, переконатися, що немає загрози для рятувальника;

після вилучення потерпілого з води слід перекинути його через коліно головою вниз, це дозволить воді вийти з дихальних шляхів;

прочистити ротову порожнину від слизу або блювотних мас;

викликати швидку допомогу";

простежити реакцію зіниць на світло, присутність дихання і пульсу;

якщо дихальна активність і серцебиття не промацуються, надати першу медичну допомогу при утопленні;

непрямий масаж серця при утопленні потрібно проводити паралельно зі штучним диханням, поки людина не зможе дихати самостійно;

покласти людини в бічне становище, укрити, допомогти зігрітися;

до приїзду "швидкої допомоги" для проведення відновлення дихальних шляхів контролювати стан хворого.

Що робити, якщо людина тоне

Якщо ви зіткнулися з ситуацією, коли людина тоне, дотримуйтесь таких рекомендацій:

1. Покличте невідкладну допомогу та рятувальників.

2. Пам'ятайте, що спокій та самовладання важливі для ефективної допомоги. Паніка тільки посилить ситуацію.

3. Не намагайтеся рятувати потопаючого, якщо ви не знаєте, що робити. Спроба порятунку без необхідних навичок може призвести до небезпеки та загрози вашого власного життя.

4. Якщо можливо, киньте плавальний круг, рятувальний жилет, надувний матрац або інший подібний засіб порятунку потерпілому, щоб він міг ухопитися за нього та утримуватися на плаву.

5. Якщо ви знаходитесь на суші та не можете надати рятувальний засіб, спробуйте протягнути потерпілому гілку дерева, палицю або щось подібне, щоб допомогти йому триматися на плаву.

6. Якщо ви вирішите підпливти до потопаючого, робіть це ззаду. Потопаючий панікує і несвідомо штовхне вас під воду, тому підпливайте ззаду, щоб ви були у безпеці.

7. Коли потопаючий вибереться на поверхню, допоможіть йому дихати. Переконайтеся, що дихальні шляхи є вільними, і забезпечте йому необхідну підтримку до прибуття медичної допомоги.

8. Надайте першу долікарську допомогу до прибуття невідкладної допомоги.

Важливо звернутися за професійною допомогою якнайшвидше, оскільки потопаючому може знадобитися медичне втручання.

Щоб надати ПП при утопленні, потрібно блискавично знайти помічників. Удвох витягувати потопаючого простіше. Якщо людина без свідомості, підпливти до нього і перевернути на спину. Важливо підтримувати рукою підборіддя, ніс і рот повинні знаходитися над водою. Таким чином доправити потерпілого на сушу для надання ПМД при утопленні, короткий алгоритм якій викладено вище.

Якщо ж потопаючий знаходиться у свідомості, потрібно бути обережним. Дуже важливо, щоб рятувальник добре плавав і мав спокоєм. Зазвичай, що тонуть люди знаходяться в панічному стані та не контролюють своїх дій. Вони можуть хапатися за рятувальника, тягнути його під воду. В такому випадку підпливати до потерпілого необхідно ззаду. Одну руку пропустити йому в пахву, зафіксувати долонею підборіддя, щоб голова була над водною гладдю. Доставити людини до берега і почати надавати першу допомогу при утопленні.

Засоби першої допомоги при утопленні від Парамедик

У магазині Парамедик можна купити засоби, які допоможуть при потопленні. Важливо зазначити, що використання рятувальних засобів та медичного обладнання потребує знань та навичок, тому рекомендується пройти відповідне навчання в галузі надання першої допомоги, щоб ефективно та безпечно допомогти при утопленні.

# data[].attributes.attachment_link.title
Перша допомога під час утоплення. Як надати першу допомогу при утопленні

# data[].attributes.attachment_link.description
Алгоритм надання першої допомоги при утопленні ⏩ Що робити, якщо людина тоне? ☝ Які засоби необхідні для надання першої допомоги при утопленні?

# data[].attributes.headline
Перша допомога при пораненнях

# data[].attributes.subject
Перша допомога при пораненнях

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ПАРАМЕДИК ТМ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
На жаль, кожен з нас може зіткнутися з пораненнями у повсякденному житті або в екстреній ситуації. Швидке та правильне надання медичної допомоги - це вирішальний фактор для порятунку життя та запобігання ускладненням. Однак багато людей не знайомі з основами першої допомоги при пораненнях і виявляються безпорадними та переляканими перед такими ситуаціями. Розглянемо важливість рятувальних заходів та основні принципи надання допомоги - зупинка кровотечі з використанням турнікетів, перев'язки та інші методи.

Види поранень

Рана - це пошкодження шкірного покриву, м'яких тканин та судин через зовнішній вплив. У важких випадках ушкоджуються кістки та внутрішні органи. Поранення можуть бути різними - типи залежать від виду та місця ураження. Класифікація досить велика, проте в основному розрізняють такі типи:

за типом зброї, що ранить, - колоті, різані, колото-різані, рвані, рубані, забиття, отруєні, укушені, вогнепальні рани;

за проникненням у порожнину тіла - поверхневі, глибокі, проникаючі у порожнину і органи; також виділяють наскрізні, сліпі, дотичні;

на вигляд пошкоджених тканин - поранення шкіри, підшкірної клітковини, м'язів, сухожиль, внутрішніх органів;

за ступенем забруднень - асептичні, інфіковані, гнійні, контаміновані;

за кількістю - одиночні, множинні, комбіновані.

Рани можуть бути отримані в побутових умовах, через нещасний випадок або на полі бою.

У кожного виду поранення свої особливості, які потребують правильного надання медичної допомоги. Однак у будь-якому випадку діяти необхідно швидко, ефективно та безпечно.

Поранення голови: перша допомога

Поранення голови можуть бути серйозними і потребують особливої ​​уваги. Наведемо деякі рекомендації щодо надання першої допомоги при пораненнях голови:

1. Зупиніть кровотечу, якщо вона є. Використовуйте стерильну пов'язку або чисту тканину, щоб зупинити кровотечу, уникайте натискання на рану.

2. Збережіть шию та голову від додаткових травм. Якщо є підозра на пошкодження шиї або хребта, не рухайте постраждалого і не намагайтеся піднімати голову.

3. Якщо брудна рана, промийте її невеликою кількістю прохолодної води. Ви можете використовувати безспиртові антисептики, такі як хлоргексидин або повідон-йод. Не використовуйте спирт, йод, зеленку або інші антисептики на спиртовій основі, оскільки вони можуть спричинити опіки на пошкодженій шкірі.

4. Якщо рана маленька та неглибока, ви можете покрити її стерильним пластиром або пов'язкою. Якщо рана глибока, широка або вимагає професійного втручання, не намагайтеся закривати її самостійно.

5. Заспокойте постраждалого. Травма голови лякає та викликає паніку у постраждалого. Допоможіть йому заспокоїтися та підтримайте.

6. Оцініть стан потерпілого. Уважно спостерігайте за ознаками серйозних ушкоджень - судоми, порушення свідомості, утруднене дихання, блювання.

Обов'язково слідкуйте за станом потерпілого до прибуття медичної допомоги.

Поранення грудної клітки: перша допомога

Поранення грудної клітки - серйозна травма, яка призводить до пошкодження стінок грудної клітки та можливо тканини легень та бронхів, великих судин та серця, пошкодження органів черевної порожнини. Ознаки такого поранення - наявність рани та кровотечі з неї, утруднене дихання, звук всмоктування повітря при кожному вдиху, можливе кровохаркання.

Першу допомогу потрібно надавати негайно. Ось деякі рекомендації:

1. Якщо на рані є кров, пам'ятайте про власну безпеку - використовуйте медичні рукавички. Для закриття рани візьміть стерильні перев'язувальні матеріали або чисту тканину, щоб зупинити кровотечу. Зафіксуйте пов'язку плівкою або іншим матеріалом, що не пропускає повітря, а потім заклейте лейкопластирем. Якщо отвір кульовий, перевірте, чи немає іншого отвору на спині. У разі його наявності накладіть пов'язку і туди.

2. Якщо у постраждалого є труднощі з диханням або задишка, допоможіть йому сісти у зручне положення, щоб дихати повільно та глибоко. Якщо дихання зупинилося, негайно почніть серцево-легеневу реанімацію (СЛР).

3. Якщо є підозра на перелом ребер або інші пошкодження грудної клітки, допоможіть потерпілому обмежити рухи та зменшити біль.

4. Заспокойте постраждалого. Допоможіть йому зберігати спокій. Якщо поблизу є тепла ковдра, накрийте людину, щоб запобігти охолодженню організму.

Не переміщуйте потерпілого без необхідності, особливо якщо є підозра на пошкодження хребта або спинного мозку.

Поранення живота: перша допомога

Якщо ви зіткнулися з пораненням живота, негайно викличте медичну допомогу та надайте першу допомогу, щоб мінімізувати ризик ускладнень та врятувати життя потерпілого. Інструкція виглядає так:

1. Якщо в рані видно будь-який предмет, наприклад, уламок скла або ніж, не намагайтеся його видаляти. Залишіть предмет на місці, щоб уникнути додаткового пошкодження. Також не вправляйте органи у разі їх випадання.

2. Потерпілий повинен зайняти положення, яке максимально знижує навантаження на органи. Рекомендується сидіти або лежати на спині з підкладеними під коліна подушками.

3. Не пропонуйте потерпілому їжу чи питво. Якщо потрібне хірургічне втручання, їжа або рідина в шлунку може стати перешкодою.

4. Накладіть стерильне полотно. Якщо його немає, використовуйте чисту суху тканину. Бажано зафіксувати її пластиром.

Поранення ока: перша допомога

При отриманні поранення ока в першу чергу огляньте місце травми. Якщо в оці є сторонні предмети, не видаляйте їх самостійно. Також намагайтеся не торкатися місця травми. Якщо необхідно промити око, робіть це чистою водою або розчином 0.9% натрію хлориду. Не наносите ніяких кремів або мазей.

У разі проколу або порізу ока зробіть захисний щиток, наприклад, з паперового стаканчика. Їм слід прикрити око, але не в жодному разі не тиснути на нього.

Пам'ятайте, очі-парний орган, який працює синхронно в тандемі. Для запобігання подальшій травматизації-рекомендується закривати пов'язкою обидва ока для мінімізації їх руху.

Потерпілого слід негайно доставити до найближчого медичного закладу.

Кровотеча: перша допомога

Кровотеча - це небезпечний стан, що супроводжується виходом крові із судин. Насамперед необхідно зупиняти кровотечу, а у разі незначних кровотеч - запобігти попаданню інфекції в рану.

Також важливо викликати медиків та підтримати постраждалого до їхнього приїзду. Ось як треба діяти:

1. Якщо є можливість, надягніть рукавички або використовуйте будь-який інший непроникний бар'єр

2. Використовуйте чисту тканину або бинт, щоб притиснути рану і зупинити кровотечу. Тисніть прямо на рану рукою.

3. При кровотечі з рани кінцівки та з можливістю її чіткої візуалізації:

а) здійснити максимально можливий тиск на рану руками;

б) накласти пов'язку, що тисне та оцінити її ефективність;

в) якщо кровотеча зупинилась:

заспокоїти постраждалого;

здійснити виклик екстреної медичної допомоги та дотримуватись вказівок диспетчера прийому виклику;

г) якщо кровотеча не зупинилась, накласти кровоспинний джгут:

кровоспинний джгут з можливістю створення додатково тиску слід накладати на відстані 5-7 см вище рани;

кровоспинні джгути не слід накладати безпосередньо на ліктьовий чи колінний суглоби;

ґ) після накладання кровоспинного джгута оцінити його ефективність:

якщо кровотеча зупинена, записати точний час накладання кровоспинного джгута безпосередньо на кровоспинному джгуті або іншому видимому місці. Якщо немає можливості записати час накладання кровоспинного джгута інформацію слід передати медичним працівникам та впевнитись, що час зафіксовано в медичній документації;

якщо є відповідний навик, перевірити наявність пульсу на кінцівці нижче накладання кровоспинного джгута, та, за його наявності, здійснити додатковий тиск кровоспинним джгутом та/або накласти додатковий кровоспинний джгут, як описано нижче;

якщо кровотеча не зупинилась, слід збільшити тиск кровоспинного джгута та/або накласти ще один кровоспинний джгут вище першого джгута. Якщо накладання другого кровоспинного джгута не ефективно або відсутня можливість його накладання, слід здійснювати прямий тиск на рану руками до приїзду бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або виконати тампонування рани;

4. При кровотечі з рани кінцівки без можливості її чіткої візуалізації:

а) накласти кровоспинний джгут максимально високо на кінцівку;

б) заспокоїти постраждалого та пояснити подальші дії;

в) розрізати одяг на кінцівці, якщо можливо;

г) оцінити ефективність накладання кровоспинного джгута:

якщо кровотеча зупинена, записати точний час накладання кровоспинного джгута безпосередньо на кровоспинному джгуті або іншому видимому місці. Якщо немає можливості записати час накладання кровоспинного джгута, інформацію слід передати медичним працівникам та впевнитись, що час зафіксовано в медичній документації;

якщо є відповідний навик, перевірити наявність пульсу на кінцівці нижче накладання кровоспинного джгута, та за його наявності здійснити додатковий тиск кровоспинним джгутом та/або накласти додатковий кровоспинний джгут як описано нижче;

якщо кровотеча не зупинилась, слід збільшити тиск кровоспинного джгута та/або накласти ще один кровоспинний джгут залежно від місця локалізації рани. Якщо накладання другого кровоспинного джгута не ефективно або відсутня можливість його накладання, слід здійснювати прямий тиск на рану руками до приїзду бригади (швидкої) екстреної медичної допомоги або виконати тампонування рани.

Важливо дотримуватися рекомендацій щодо надання першої допомоги, щоб мінімізувати ризик ускладнень.

Ускладнення поранень

Поранення можуть викликати різні ускладнення, залежно від їх характеру, розташування та глибини. Основні з них - це:

кровотеча;

інфекція;

пошкодження нервів та судин;

некроз тканин;

шок;

травматична грижа - стан, при якому внутрішні органи видавлюються зі своїх природних положень і викликають порушення їх функцій.

Будь-яке з цих ускладнень є небезпечним для здоров'я.

Основні види пов'язок

Пов'язки - це спеціальні засоби, що застосовуються для захисту рани від впливу зовнішнього середовища, а також для підтримки та фіксації поверхні рани. Ось деякі основні види пов'язок:

1. Марлева. Використовується для покриття рани, фіксації антисептика або мазі, а також для створення тиску на рани, що кровоточать.

2. Еластична пов'язка. Використовується для підтримки суглобів, м'язів, зв'язок або компресії при набряках. Пов'язка фіксує пошкоджене місце, але дозволяє тілу вільно рухатися.

3. Адгезивна пов'язка або пластир. Вона використовується для закриття маленьких ран, порізів, подряпин та захисту від зовнішніх впливів.

4. Оклюзійна пов'язка. Виготовляється з непроникного матеріалу - пластику чи гуми, і використовується для створення вологонепроникного бар'єру над раною.

5. Компресійна пов'язка. Компресійна пов'язка використовується для тиску на певну область тіла.

Різні види пов'язок використовуються у своїх конкретних ситуаціях.

Як правильно бинтувати

Бінтування використовується для захисту рани або пошкодженої ділянки тіла. Ось загальні рекомендації щодо правильного бинтування:

1. Перед початком бинтування переконайтеся, що руки чисті. Якщо рана кровоточить, спочатку зупиніть кровотечу, застосувавши відповідні заходи, використовуйте, наприклад, засоби для обробки ран.

2. Покрийте рану марлевою або адгезивною пов'язкою, щоб запобігти забрудненню та захистити від зовнішнього впливу.

3. Закріпіть початок бинта на одній стороні пошкодженої області або на здоровому боці тіла, близько до місця, де потрібна фіксація або підтримка.

4. При бинтуванні рухайтеся знизу вгору, щоб забезпечити правильну підтримку та тиск на поранену область. При бинтуванні навколо тіла - грудей або живота, рухайтеся від одного боку тіла до іншого, щоб забезпечити рівномірне покриття.

5. Бинт має бути достатньо щільним, щоб забезпечити підтримку та фіксацію. Однак не затягуйте його занадто туго, щоб не обмежувати кровообіг або викликати набряк. Натягуйте бинт рівномірно і не забувайте перевіряти пульс та чутливість у ділянці, на яку накладено бинт, щоб переконатися у збереженні нормального кровотоку та функції.

6. Закріпіть кінець бинта, щоб він не розпустився. Це можна зробити за допомогою клямки, шпильки, клейового пластиру або інших відповідних засобів.

Після завершення бинтування оцініть його ефективність та переконайтеся, що рана або пошкоджена область надійно закрита.

Знати, як надати допомогу при пораненнях, необхідно кожній людині, адже це може врятувати життя. Уважно перечитайте інструкції та запам'ятайте їх. Також бажано попередньо потренуватися в наданні першої допомоги за будь-яких поранень і травм.

# data[].attributes.attachment_link.title
Перша допомога при пораненнях

# data[].attributes.attachment_link.description
На жаль, кожен з нас може зіткнутися з пораненнями у повсякденному житті або в екстреній ситуації. Швидке та правильне надання медичної допомоги - це вирішальний фактор для порятунку життя та запобігання ускладненням.

# data[].attributes.headline
Перша допомога при переломах

# data[].attributes.subject
Перша допомога при переломах

# data[].attributes.headline
Кровотечі.Допомога та їх види

# data[].attributes.subject
Кровотечі.Допомога та їх види

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ПАРАМЕДИК ТМ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кровотеча - загрозливий здоров'ю та життю стан, при якому потрібно діяти негайно. До приїзду медиків слід вжити всіх необхідних заходів, щоб у потерпілого залишалося якомога більше шансів на повноцінне життя. Перша допомога при кровотечі може мати відмінності залежно від виду крововтрати.

Види та ознаки зовнішніх кровотеч

Способи зупинки кровотечі багато в чому залежать від місця їх локалізації. У кожного типу свої зовнішні прояви, на які потрібно вчасно зреагувати:

капілярна кровотеча - виникає внаслідок ушкодження дрібних судин в результаті травми або хвороби. Воно проявляється спочатку у вигляді кров'яної роси, а потім - повільного витікання крові за межі шкірного покриву. Такий стан може бути особливо небезпечним для осіб з порушенням згортання крові;

внутрішнє (паренхіматозне) кровотеча - досить небезпечний стан, що спостерігається в результаті пошкодження внутрішніх органів, які мають велику мережу кровопостачання (селезінка, печінка, нирки);

артеріальна кровотеча є результатом пошкодження аорти, стегнової та інших артерій і проявляється у вигляді струменя яскраво червоного кольору з пульсацією. Небезпека такої крововтрати в її стрімкому характері, а тому своєчасність допомоги в перерахунку на частки секунди грає життєво важливу роль, дозволяючи уникнути летального результату, обумовленого ушкодженням магістральної артерії;

венозна кровотеча носить найбільш повільний характер. Кров витікає густа, темно-бордового відтінку, можливе утворення згустків. Кровотеча з пошкодженої вени небезпечно відривом тромбу, значною втратою крові або попаданням бульбашок повітря в легеневу судину.

Перша допомога при капілярній кровотечі

Як зупинити кровотечу з капілярів? По-перше, потрібно обробити краї ранки розчином антисептика (перекис, йод, зеленка). По-друге, накласти нетугу марлеву пов'язку. Перед тим, як забинтувати покладіть на поверхню рани вату. При великій площі пошкодження необхідно звернутися за кваліфікованою медичною допомогою.

Перша допомога при венозній кровотечі

Кров'яні згустки при кровотечі з вени не можна видаляти, оскільки це може спровокувати ще більшу крововтрату. У якості першої допомоги слід накласти що давить асептичну пов'язку з міцного бинта або тканини. Якщо цей спосіб виявився неефективним, рекомендується використовувати джгут-турнікет. Під ним, щоб уникнути небажаного травмування шкіри повинна бути вата або інший м'який матеріал і записка з часом накладення. Максимальна тривалість перебування джгута на тілі потерпілого становить 1 годину в холодний сезон (зима, осінь) і 2 години в тепле. Якщо перевищити ці тимчасові рамки виникає ймовірність наркотизації тканин. Замість джгута можна використовувати різні підручні матеріали - тугі пояси, краватки, короткі палиці з тканиною, закручені рушники та т.п.

Артеріальна кровотеча - тимчасова зупинка артеріальної кровотечі

Перша медична допомога при кровотечах з артерії вимагає особливої ​​уважності, реактивності та швидкості. Переконайтеся, що у потерпілого немає переломів і підніміть кінцівку з пошкодженням. Тканинну закрутку або джгут слід розмістити вище місця пошкодження. Тимчасовий ліміт такої ж, як і для зупинки венозної кровотечі. Замість закріплювального матеріалу можна притиснути артерію пальцем в місці пульсації вище точки пошкодження. Якщо кровоточить ліктьова, підколінної, стегнова, плечова артерії, потрібно зафіксувати кінцівку в максимально зігнуту і підняту позицію.

Накладення джгута

Ефективна перша допомога при кровотечах вимагає 100% оплати зупинки потоку крові з пошкодженого кровоносної судини. Якщо перев'язувальні матеріали, закрутки з тканин і інші підручні засоби виявляються безсилими в цьому питанні, варто скористатися джгутом. Але пам'ятайте, що це крайній захід, оскільки в більшості випадків вона призводить до пошкодження тканин і нервових стовбурів. Накладення джгута показано також при травматичної ампутації, складності визначення місця кровотечі.

Перша допомога при внутрішній кровотечі

Паренхіматозна кровотеча досить складно розпізнати відразу. Але такі симптоми як запаморочення, холодний піт, непритомність, ниткоподібний пульс повинні змусити думати про те, як зупинити кров. В першу чергу, слід викликати швидку, а потерпілого розмістити в напівсидячому положенні, прикладаючи лід або холодний компрес до місця передбачуваної кровотечі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як надати першу допомогу при різних видах кровотечі. Перша допомога при кровотечі

# data[].attributes.attachment_link.description
Як надати першу допомогу при капілярній та венозній кровотечах ⏩ Як зупинити артеріальну кровотечу ✍ Правила надання першої допомоги при внутрішній кровотечі.

# data[].attributes.headline
Не прямий масаж серця

# data[].attributes.subject
Не прямий масаж серця

# data[].attributes.headline
Види гострого болю животу

# data[].attributes.subject
Види гострого болю животу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Біль в животі - чи не найчастіший симптом, що може зустрітися і, мабуть, кожен його відчував. Він є неспецифічним, а значить може зустрічатися при багатьох захворюваннях. Тому важливо звертати увагу на локалізацію, характер, тривалість болю. Ці деталі можуть бути важливими для з'ясування причини цього неприємного, а інколи навіть загрозливого для життя відчуття.

Чому болить живіт?

У животі розміщено багато органів, включаючи шлунок, печінку, підшлункову залозу, кишечник (тонка і товста кишки), селезінку, нирки та репродуктивні органи. У черевній порожнині також розташовані основні кровоносні судини та нервові сплетення. Будь-яке відхилення від норми в роботі вищеперелічених структур може бути провокатором больового синдрому в животі. Отже, причин болю є чимало.

Причини болю в животі

Біль у животі може бути спровокованим численними факторами, які часто є взаємопов'язаними. Спричинити даний симптом може подразнення стінок органів, наявність запального процесу, спазм, обтурація (закупорення) шлунково-кишкового тракту, наявність новоутворення, поширення больового відчуття з сусідніх ділянок тіла (грудна порожнина, таз), травми. Сама стінка живота також може бути причиною болю і часто це грижі, які потребують оперативного втручання.

Види, класифікація та симптоми болю в животі

Яким може бути біль в животі? Різноманітним. Він багатоликий та маскує безліч захворювань, отож розберімося що може за цим стояти.

Локалізація симптому важлива для постановки діагнозу. Біль може виникати в будь-якій ділянці. Нижче наведено найбільш часті локалізації і причини болю.

Оперізуючий біль є знаковим для панкреатиту, гостра форма якого може бути загрозливим для життя станом. Це, як правило, сильний, невблаганний, постійний біль у верхній частині живота і верхній частині спини.

Біль в епігастрії (верхня середня ділянка, що розташована під ребрами та грудиною) є частою ознакою гастриту або виразки шлунку.

Печінка та жовчний міхур розташовані в правому підребер'ї і саме ця локалізація характерна для їхньої патології. Обструкція жовчних протоків, як правило, викликає стійкий біль у верхній частині живота, який триває від 30 хвилин до кількох годин.

Біль при гострому апендициті спочатку може починатися біля пупка, але в міру прогресування запалення він рухається в праву нижню частину живота. Такий симптом є показанням для виклику невідкладної допомоги та ургентного оперативного втручання.

Навколопупкова область зазвичай болить при патології тонкої кишки. Біль ліворуч та праворуч від цієї ділянки є характерним для проблем з правим та лівим відділами товстого кишечника, сліпою кишкою.

Біль внизу живота виникає нерідко в надлобковій області. Причиною можуть стати цистит та інші проблеми з сечовим міхуром, захворювання матки та/або придатків, позаматкова вагітність та проблеми з нормальною вагітністю.

Генералізований біль більш притаманний для інфекцій, порушення перетравлення або затримки газів. Він залучає декілька ділянок або весь живіт. Якщо біль стає сильнішим, він може бути викликаний непрохідністю кишечника.

Не завжди причина може бути саме в місці болючого відчуття. Ви можете відчувати біль в одній області при локалізації патологічного процесу іншій ділянці. Деякі захворювання можуть викликати біль у декількох частинах живота.

Жінкам необхідно звертати увагу на періодичність виникнення болю та його зв'язок з менструальним циклом, адже частковий дискомфорт може бути нормою перед менструацією. Водночас дисменорея (виражений больовий синдром, що циклічно повторюється) значно погіршує життя жінки та потребує професійної допомоги гінеколога. Циклічні нестерпні болі в животі є ознакою ендометріозу, що при прогресуванні може поширюватись.

Біль може бути різноманітним не тільки за локалізацією. Звертайте увагу на характер Ваших відчуттів. Дискомфорт та біль в животі може бути тягнучим, ріжучим, спазмуючим, ниючим, тупим, мігруючим (змінювати локалізацію) тощо. Обов'язково повідомте про це своєму лікарю.

Характер болю з часом може змінюватися. Наприклад, закупорка жовчних протоків іноді прогресує до запалення жовчного міхура з інфекцією або без неї (гострий холецистит). Виникнення симптому може спостерігатися після вживання певного продукту і є однією з ознак його непереносимості (часто тригером є лактоза, що міститься в молочних продуктах).

Хоча розташування та характер болю в животі можуть дати важливі підказки, його часова прогресія особливо корисна при визначенні причини. Наростання симптомів може потребувати невідкладної допомоги.

Перша допомога при гострому болі в животі

При легкому ступені болю, можете дотриматись порад, які полегшають стан:

Вживання достатньої кількості рідини є важливим, особливо якщо біль в животі супроводжується діареєю. Надавайте перевагу звичайній воді, без надлишкового цукру та барвників.

Не вживайте їжі, що може спровокувати погіршення стану (смажені, жирні, кислі продукти тощо).

Масаж живота має не тільки розслаблюючу дію для м'язів і може полегшити спазм, але й в загальному відволікаючу дію, що покращить стан.

Що не потрібно робити, коли болить живіт?

Ми звертаємо увагу на те, що, незважаючи на частоту цього симптому, займатись самолікуванням небезпечно. Самостійне вживання медикаментів може зашкодити здоров'ю і потребує призначення лікарем. Часто в нас під рукою є знеболюючі та спазмолітичні засоби. Проте ця симптоматична терапія умісна та потрібна не при всіх станах. Водночас, без правильного лікування, людина погіршує якість свого життя. Адже постійний біль - це погіршення щоденної продуктивності та працездатності. Гірше те, що намагаючись терпіти біль, можна пропустити початкові стадії захворювання та прогресування більш важких станів.

Біль в животі може бути ознакою серйозної патології, що потребуватиме втручання кваліфікованого фахівця чи навіть невідкладної допомоги та негайного оперативного втручання. Важливо вчасно звернутися до професіоналів, що забезпечать точний діагностичний пошук та призначать ефективне лікування.

Коли потрібно звернутися до лікаря?

дискомфорт в животі, який триває 1 тиждень і довше;

біль у животі, який не покращується за 24-48 годин, або стає більш сильним і частим і поєднується з нудотою та блюванням;

тривале погіршення апетиту;

здуття живота, яке зберігається більше 2 днів;

діарея та/або блювання, що викликає прогресуюче погіршення самопочуття;

злоякісні утворення в анамнезі (можливий рецидив чи метастазування);

швидка та прогресуюча втрата ваги;

біль в животі, що супроводжується температурою до 38 °C.

Коли потрібно викликати невідкладну допомогу?

Деякі стани можуть вимагати термінового медичного втручання. Негайно зверніться до невідкладної допомоги, якщо є:

довготривалий закреп, особливо в поєднанні з блювотою;

ви блюєте кров'ю або у вас є кров у випорожненнях (особливо якщо клір яскраво-червоний, темно-бордовий або темний, смоляно-чорний);

біль в животі поєднується з болем в грудях, шиї або плечі, віддає в руку;

біль раптовий і нестерпний;

при доторкуванні виникає різкий біль;

нещодавно Ви отримали травму в цій ділянці;

тягне низ живота у жінок і це супроводжується кров'янистими міжменструальними виділеннями;

при вагітності будь-якого терміну;

біль в животі супроводжується прогресуючим погіршенням самопочуття, запамороченням, втратою свідомості, задишкою.

Лікарі UNIVERSUM.CLINIC є професіоналами своєї справи, що безперервно надають медичну допомогу найвищого класу. Наша невідкладна допомога - це підтримка 24/7 та забезпечення пацієнта необхідною допомогою. Довіряйте найдорожче найкращим.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чому болить живіт: причини, симптоми, діагностика і коли слід викликати лікаря

# data[].attributes.attachment_link.description
Чому болить живіт: причини, симптоми, діагностика і коли слід викликати лікаря

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ПАРАМЕДИК ТМ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Харчове отруєння є патологічним гострим, іноді хронічним процесом, що розвивається при вживанні в їжу продуктів, які заражені мікрофлорою патогенного характеру, нею виділяються токсичними речовинами або речовинами, що мають немікробного етіологію.

Види харчових отруєнь

Все отруєння їжею поділяють на два основних типи, в залежності від їх походження.

Отруєння мікробної етіології можуть з'явитися після харчування продуктами, які не є по суті токсичними. Вони стають такими в результаті неправильного зберігання і порушення санітарних нормативів, що призводить до розвитку патогенної мікрофлори.

Отруєння немікробного характеру розвиваються при прийомі в їжу:

отруйних продуктів - ягід, грибів, молюсків, риби;

їжі, яка стала токсичною через умови зовнішнього середовища (пророслу картоплю);

хімічних речовин, якими обробляють фрукти й овочі - пестицидів, нітратів, нітритів.

Причини отруєння

Найчастіше патологічний процес інтоксикації провокується такими причинами:

неправильні умови зберігання (підвищена вологість, температура);

хімічні токсичні речовини, які використовуються для обробки продуктів рослинного походження;

неякісна риба, сирі морепродукти;

неправильно зберігалося або погано оброблене м'ясо викликає ознаки харчового отруєння;

законсервована з порушенням процесу обробки продукція;

гриби, що містять отруйні речовини або росли в токсичній екосистемі;

продукти поганої якості або з простроченим терміном зберігання;

молочні продукти, що зберігаються без холодильника;

вода, набрана з невідомого джерела.

Харчове отруєння: симптоми та ознаки

Симптоматика інтоксикації характеризується:

рясним відділенням слини;

діареєю;

нудотою і блювотою, яка часто трохи полегшує стан;

болями в області живота;

метеоризмом;

погіршенням загального самопочуття;

іноді отруєння супроводжується температурою, ознобом;

якщо відбувається значне зневоднення - висихають шкірні покриви, зменшується діурез (сечовипускання);

у важких випадках при отруєнні спостерігаються судоми.

В цілому, симптоми харчового отруєння досить специфічні. В основному, процес починає проявлятися через 2-3 години після їжі. Такий стан може спостерігатися приблизно три дні, після чого інтоксикація проходить.

Отруєння рибою

До отруєння може призвести прийом в їжу токсичної риби, а також риби, яка була недостатньо оброблена, піддавалася неодноразовому заморожуванні після розморожування, тривалий час зберігалася в теплі. Варто пам'ятати, що неякісна сира риба, її часто використовують в азійський кухні, теж може привести до інтоксикації.

Отруєння м'ясом

Отруїтися можна, як м'ясом, інфікованим патогенною мікрофлорою, так і продукцією, в якій містяться токсичні речовини. Вживаючи неякісну м'ясну продукцію, можна захворіти на ботулізм - небезпечним захворюванням, яке має високий відсоток летальності. Крім того, у необробленому м'ясі може викликати такі захворювання, як сальмонельоз, паратифи та тиф.

Отруєння грибами

Симптоми отруєння грибами можуть з'явитися тільки через 24 години після прийому їх їжу. Інтоксикація супроводжується, як типовою симптоматикою, так і специфічними проявами: спрагою, порушених або пригніченим станом, галюцинаціями, зниженим тиском. Допомога при такому отруєнні слід надавати негайно!

Отруєння яйцями

У яйцях може перебувати небезпечні збудники сальмонельозу або стафілококових інфекцій, які викликають сильне отруєння, тому цей продукт може бути піддано ретельній термічній обробці. Варені яйця не становлять небезпеки для здоров'я.

Отруєння фруктами та овочами

Рослинні продукти стають причиною сильного отруєння внаслідок присутності в них токсичних хімічних сполук. Щоб виключити можливість інтоксикації, слід уважно вибирати продукцію рослинного походження, ретельно мити та чистити фрукти та овочі перед прийомом в їжу.

Перша допомога при отруєнні в домашніх умовах

Якщо з'явилися перші симптоми інтоксикації, хворому необхідна перша допомога при отруєнні.

Слід негайно промити шлунок, використовуючи слабкий розчин солі, соди або марганцю. Розчин готується обов'язково теплим в кількості 8 - 10 літрів. Теплий розчин не дозволяє сповільнюватися перистальтики кишечника і виведенню токсичних речовин. Після кількох склянок пацієнт повинен вирвати. Далі промивання проводять до тих пір, поки розчин на виході не буде чистим. Що пити при отруєнні після промивання? Природно, багато чистої води, яка допоможе повністю очистити шлунок. Під рукою на цей випадок завжди повинна бути аптечка з усім необхідним.

Потім пацієнтові дають таблетки від отруєння, які мають адсорбуючі властивості. Необхідний швидкодіючий препарат, на основі високодисперсного активованого вугілля. Такі лікарські засоби відмінно зв'язують токсичні речовини та виводять їх з організму. Ліки починає діяти досить швидко і практично не має побічних ефектів.

Що можна їсти при отруєнні

Якихось особливих рекомендацій про те, що можна їсти при отруєнні немає. Можна починати харчуватися через деякий час після того, як зникли останні симптоми. Для цього підійдуть легкі продукти: каша, хлібобулочні вироби, деякі фрукти.

Перелік того, що можна їсти після отруєння в перші дні не повинен мати в собі продукти, які посилюють роботу кишечника: алкогольні та кофеїн напої, молочні продукти, а також занадто гостру і жирну їжу.

# data[].attributes.attachment_link.title
Харчове отруєння: що робити при харчовому отруєнні? Симптоми та профілактика харчового отруєння

# data[].attributes.attachment_link.description
Види та причини харчових отруєнь ⏩ Які симптоми та ознаки харчового отруєння ✍ Як надати першу допомогу при отруєнні в домашніх умовах ☝ Що можна їсти при отруєнні.

# data[].attributes.headline
Укуси змій, комах.

# data[].attributes.subject
Укуси змій, комах.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Укуси комах, кліщів, павуків, змій: поради медиків, що робити

Влітку ми найчастіше зустрічаємося з мурахами, комарами, мухами, бджолами, осами, шершнями, павуками чи навіть, зміями.

У МОЗ розповідають про небезпеку від зміїних укусів, павуків, бджіл, шершнів тощо, та радять, як протистояти небезпекам, що можуть підстерігати під час перебування на природі.

Щорічно в світі більше 10 мільйонів людей піддаються нападам отруйних тварин, більше 50 тисяч потерпілих гинуть. Причому летальних результатів від укусів бджіл або ос в 3 рази більше, ніж від укусів гримучої змії.
Що робити в разі укусу

Упевніться, що ви у безпеці: поруч більше немає комахи чи павукоподібного.

Огляньте місце укусу. Видаліть жало, якщо воно залишилося.

Місце укусу обробіть водою з милом.

Не чухайте і мінімізуйте контакт з одягом у місці укусу. Для зменшення свербежу прийміть антигістамінні препарати. Також місце укусу можна змастити засобом з каламіном.

Якщо ви таки розчухали шкіру, обробіть ділянку антисептиком без спирту.

Холодний компрес допоможе зменшити набряк. Візьміть будь-що з морозилки, загорніть у рушник та прикладіть до місця укусу.

Якщо виникає набряк обличчя чи язика, запаморочення, висока температура, блювання, нудота, зниження тиску чи проблеми з диханням - викликайте швидку!
Також може трапитися реакція анафілаксія - це масове виділення гістаміну клітинами імунної системи, мастоцитами. У такому випадку розширюються судини, з'являється сильний набряк, стискаються бронхи й людина може задихнутися.
Якщо у вас хоч раз був такий стан - обов'язково зверніться до лікаря. Він розкаже, як правильно надавати домедичну допомогу та порадить імунотерапію.
Якщо вас вкусив павук, не потрібно відсмоктувати чи видавлювати отруту. На території України єдиний справді небезпечний для людини павук - це каракурт. Зустріти його можна вздовж усього узбережжя Чорного та Азовського морів: у бур'янистих заростях, вологіших місцях у западинах та на солончаках, у степу, на полях та городах. Спочатку укус каракурта не дуже болісний, одразу може не відчуватися або відчуватися, як укол, але через 10-15 хвилин біль наростає та розповсюджується по всьому тілу.
Перша допомога:

заспокоїтися, знерухомити й охолодити місце укусу, багато пити води (бажано теплої й невеликими порціями), прийняти антигістамінні та знеболювальні препарати та негайно звернутися до медзакладу.
Як захиститися від укусу змії
Отруйні змії, що живуть на території України, представлені кількома видами гадюк. Найпоширенішими є три види:

гадюка звичайна, гадюка степова, гадюка Нікольського.

Плазуни зазвичай активні з квітня до жовтня і найбільш активні в період розмноження в квітні-травні та восени. Проте влітку у спекотний час змії стають малорухливими і люди можуть не помітити їх та наступити, сісти на них чи лягти. Саме через це стається більшість укусів.

Якщо ви йдете в ліс чи в степ, де є ймовірність зустріти змій, одягніть відповідний одяг: високі черевики, довгі штани із цупкої тканини, які бажано заправити у взуття.

Перевіряйте місце, де збираєтесь відпочити. Постукайте палицею по пеньку, поваленому стовбурі дерева чи каменю, на який збираєтесь сісти. Це хороше місце відпочинку не тільки для вас, але й для плазунів.
Що робити, якщо змія таки вкусила
Негайно їхати до медичного закладу. Лише лікар може надати необхідну медичну допомогу. І лише там є протиотрута, яку за потреби можуть використати. Якщо ви запам'ятаєте, як виглядала змія, яка вас вкусила - це допоможе підібрати правильне лікування.

Якщо до лікарні їхати довго, допоможіть людині, яка постраждала:

забезпечте їй спокій та мінімум рухів,

давайте пити багато рідини,

при укусах у руку чи ногу - зафіксуйте її за допомогою імпровізованої шини (дошки, палиці),

за можливості прикладіть до рани лід, загорнутий у тканину,

продезінфікуйте рану та накладіть стерильну пов'язку.

Що заборонено робити:

розрізати рану і висмоктувати отруту,

припікати рану,

обробляти рану додатково,

накладати джгут, оскільки можуть виникнути серйозні ускладнення при його неправильному застосуванні.

Пам'ятайте, що обачність та здоровий глузд - найкращі супутники під час мандрівок на природу.

Бережіть себе та будьте здорові!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.title
Укуси комах, кліщів, павуків, змій: поради медиків, що робити

# data[].attributes.attachment_link.description
Укуси комах, кліщів, павуків, змій: поради медиків, що робити Влітку ми найчастіше зустрічаємося з мурахами, комарами, мухами, бджолами, осами, шершнями, павуками чи навіть, зміями. У МОЗ розповідають про небезпеку від зміїних укусів, павуків, бджіл, шершнів тощо, та радять, як протистояти небезпекам, що можуть підстерігати під час перебування на природі.

# data[].attributes.headline
Як користуватися турнікетом

# data[].attributes.subject
Як користуватися турнікетом

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бойові Бджоли

# data[].attributes.attachment_link.title
Як накласти турнікет і не загинути?

# data[].attributes.headline
Поп'язки прості на кінцівки 

# data[].attributes.subject
Поп'язки прості на кінцівки 

# data[].attributes.headline
Пов'язка на голову

# data[].attributes.subject
Пов'язка на голову

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ЗВЯГЕЛЬСЬКА МІСЬКА РАДА

# data[].attributes.attachment_link.title
Як правильно та швидко накладати фіксуючу пов’язку на голову у разі поранення чи травмування

# data[].attributes.headline
Джгут Есмарха

# data[].attributes.subject
Джгут Есмарха

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ПАРАМЕДИК ТМ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Необхідність зупинити кровотечу викликана низкою чинників від отриманої травми до необхідності зробити внутрішньовенний укол, в будь-якому їх випадків на допомогу прийде джгут Есмарха. Особливо важливо вчасно провести накладення джгута Есмарха в надзвичайних ситуаціях, що становлять загрозу здоров'ю і життю людини - при сильних травмах, відкритих переломах з рясним артеріальною кровотечею. Рахунок йде на хвилини, людина може втратити найцінніше - життя. Важливо купити джгут Есмарха важливо та мати в складі аптечки та знати, як ним користуватися.

Як правильно накладати кровоспинний джгут

Ви повинні знати, як накладати джгут кровоспинний гумовий типу Есмарха правильно, щоб не заподіяти потерпілому шкоди. Процес відповідальний, підходити до нього потрібно з серйозністю, керуючись конкретними правилами:

забезпечте постраждалої кінцівки місце вище рівня решти тіла, щоб зменшити надходження в неї крові, потрібен спеціальний валик (якщо процедура здійснюється в медичній установі) або будь-який одяг, скручений зразок валика;

використовуйте м'яку тканину під джгут, інакше є ризик пошкодити шкіру, завдавши тим самим потерпілому додаткову біль;

має значення місце накладання джгута типу Есмарха, на нозі - стегно, на руці - плече;

джгут кровоспинний Есмарха має дві сторони, увігнута при накладанні йде всередину;

просмикуючи медичний виріб під рукою або ногою, стежте, щоб права його частина була довшою лівої;

при затягуванні слід робити з силою, стежте, щоб кожен новий виток бути трохи слабкіше попереднього і перекривав його;

в кінці надійно закріпіть джгут гачками, ланцюжком.

Після процедури обов'язково переконайтеся, чи всі ви зробили правильно, чи допоміг джгут зупинити кров.

Як перевірити, що джгут накладено правильно

Медичний кровоспинний джгут слід накладати так, щоб не заподіяти хворому шкоди.

Отже, ознаки, що підтверджують, що накладення виконано вірно:

перший головна ознака - це зупинка кровотечі, кров припиняє текти з рани;

пульсація на артеріальних судинах не спостерігається;

кінцівку набуває блідого відтінку, остигає.

Увага! Якщо джгут Есмарха кровоспинний накладено, і кінцівку посиніла, процедуру необхідно переробити, оскільки посиніння кінцівки говорить про стиснення вени, а не про перекриття артерії.

На який термін можна накласти кровоспинний джгут

Джгут Есмарха накладають на строго певний час, після якого його необхідно зняти. Якщо потерпілий отримав травму, перебуваючи на вулиці, знаходиться не в приміщенні в очікуванні кваліфікованої медичної допомоги, має значення пору року:

зима - пів години (і обов'язково накрити кінцівку теплим);

літо - 1 година.

Фахівці рекомендують використовувати записку із зазначенням часу попереднього накладення, помістити її під один з витоків джгута. З плином часу джгут кровоспинний для артеріальної кровотечі знімають і зав'язують заново, але трохи вище початкового місця. Добре, якщо процедуру проводять двоє - один прикриває артерію, а другий намотує джгут. Загальний час накладення не повинно становити понад 2 годин, інакше великий ризик змертвіння тканин.

Протипоказання до використання джгута

Кровоспинний джгут медичний доступний до застосування не завжди. Його не можна використовувати:

дітям до 3-х років;

при наявності на місці травми гнійного зараження;

при наявності анаеробної інфекції;

при атеросклерозі артерій.

В інших випадках джгута Есмарха накладення - найефективніший метод зупинити кров.

# data[].attributes.attachment_link.title
Кровоспинний джгут Есмарха: призначення та способи використання джгута

# data[].attributes.attachment_link.description
Як правильно накладати кровоспинний джгут Есмарха ⏩ На який термін можна накласти кровоспинний джгут ✍ Які можуть бути протипоказання до використання джгута Есмарха.