# data[].attributes.body
Tento den už napořád zůstane v moji paměti. Ráno jsem vstala a byla jsem plná očekávání, dojmů a emocí. Poprvé letím letadlem a ještě k tomu do Řecka🇬🇷. Cesta vlakem a autobusem byla super. Ale pak to přišlo, na letišti zpoždění a první let si mi vryl do paměti. Vzlet letadla byl nejhorší a celá cesta utíkala strašně pomalu. Na tohle nikdy nezapomenu✈️. Naštěstí mi zlepšila náladu večer a první pohled na večerní Athény. S únavou jsem ulehla na postel a šla spát. Dobrou noc🌠🌜.

# data[].attributes.body
Celou noc jsem nespala, ale když zazvonil budík, tak jsem byla plná energie. Neuběhla ani sekunda a já jsem už seděla ve vlaku. Cesta šla jako po másle. Ve Vídni jsme vystoupili, šli na letiště a pak čekali na náš let. Čekání nám zkrátilo nakupování a jezení obrovské svačiny. Prošli jsme kontrolou, jenže jsme zjistili, že náše letadlo má spoždění. To ale vůbec nevadilo, let jsme si užili a poté se najedli skvělého řeckého jídla a usli v nádherném hotelu.

# data[].attributes.body
Cesta vlakem a autobusem nebyla nějak záživná, to se ale nedá říci o cestě letadlem. Pro mne to nebylo nějak zvlášť "nové", ale pro mnohé z mích přátel ano. Z toho dne jsem si odnesl krásnou vzpomínku, když jsme letěli nad Athénami. Bylo to velkolepé, měli jsme svět jako na dlani a po náklonu letadla k přistání byl vidět vesmírně romantický západ slunce. Jako z nějakého Hollywoodského filmu.

# data[].attributes.body
Nemohl jsem ani pořádně spát, jak jsem se těšil. První pocity jsem měl, že jsem na něco zapomněl, ale ty přešli ve vlaku. Cesta vlakem uběhla strašně rychle a dost jsem si tu cestu užil. V Brně (osvětlené zastávce přes Vídní) po přestoupení do vlaku, vše uteklo ještě rychleji. Ohromen Vídní, jsem si ani neuvědomoval, že se blížíme na letiště a že poprvé poletím letadlem. To jsem si uvědomil až na kontrole, kde jsem měl pořádný strach co můžu a co nemůžu mít. Naštěstí jsem prošel bez problému. Letadlo mělo sice zpoždění, ale pro mě to zas uteklo jako voda. Na letadlo jsem se nemohl dočkat a až jsme prošli tunelem se světlem na konci, tak jsem jenom čekal až se letadlo začne pohybovat. Ani si nejsem jistý, jestli jsem byl vystrašený, nebo jsem byl tak strašně naplněn očekávání. Let byl úžasný, ale možná uběhl až moc rychle. Ohromen nádherným městem jsem ulehl a v překrásném hotelu, jsem usnul během řádu sekund.

# data[].attributes.body
Plná energie a očekávání jsem si dala snídani, která byla skvělá. Když jsem je viděla poprvé ( ty Řeky), tak moje tělo pohltila nervozita. Naštěstí mě přiřadili do týmu s normálními lidmi, ale dost často si ti Řekové povídali mezi sebou řecky. To mě trošku štvalo, jinak to bylo perfektní. Viděla jsem spousty památek a stále na ně mám nádherný výhled z střechy našeho hotelu. I muzeum bylo velice zajímavé, je škoda, že spoustu věcí převezli do Británie.

# data[].attributes.body
Byla jsem strašně natěšená jet se spolužáky někam do zahraničí a ještě k tomu letadlem. Cesta možná vypadala dlouze, ale vůbec se tak nezdála. Na letišti mělo letadlo zpoždění, tak jsem se začala pomalu bát, ale zvládla jsem to. Pohled na večerní Athény a večeře v blízké restauraci krásně zakončili den.

# data[].attributes.body
Normálně je pondělí nejhorší den týden, ale na  dnešek jsem se těšila, jelikož pojedeme na pláž. I když jsme měli menší zpoždění, tak jsme na místě první. Za chvíli se ukázali i Řeci. Začali uklízet pláž a následně jsme udělali i rozbor vody. Napoprvé toto místo vypadalo nádherně, jenže jakmile jsme začali uklízet, tak jsem zjistila, že to není úplně čistá pláž. Poté, co jsme se rozloučili s Řeky a najedli se, dostavili jsme se na jinou pláž. Zde jsme se šli okoupat a někteří viděli moře poprvé. Celkově se mi tento den líbil moc. Nejvíce mě překvapilo to, že i spousta odpadků bylo pod pískem, s tím se musí něco udělat.

# data[].attributes.body
Dnešek byl první den, kdy jsme byli v škole našich kamarádů a ta škola byla obrovská. Nejvíce mě uchvátilo to "divadlo" hnedka na začátku. Po menší prohlídce jsme začali prezentovat. Nikdy jsem neprezentovala s mikrofonem, takže to byla nová zkušenost, za kterou jsem velice ráda. Taky jsme si zatančili, zjistila jsem, že jedna má kamarádka tančila takové tance. Poté jsme si šli na chvilku odpočinout do hotelu, pak nás čekal výšlap na horu, ze které jste mohli vidět celé Athény. Cestou jsme se zastavili u Panathénského stadionu a v botanické zahradě. Jakmile jsme vyšli na úplný vršek této hory, tak se nám splnila všechna očekávání. Celé Athény jsme měli jako na dlani.

# data[].attributes.body
Dnešek je poslední den, který prožijeme s našimi řeckými kamarády, čeká nás velké loučení. Cestou do školy nás zastavili policisté, snad ta pokuta nebyla tak vysoká. Ve škole nás čekala spousta aktivit. Měli jsme se zamyslet nad tím, jak by se mohlo šetřit s vodou v naší škole, jelikož jsem byla v týmu vody. Následně jsme sadili saláty a různé byliny a pak jsme hráli hru s qr-kódama, tahle hra mě strašně bavila. Zašli jsme si na oběd a pak přišlo loučení. Odpoledne jsme se šli rozloučit s mořem, něco nakoupit a nakonec jsme naposledy viděli noční Athény. Tento den byl takový loučící, ale neskutečně kouzelný.

# data[].attributes.body
Poslední den v Athénách a já ani nevím, jak tohle mohlo utéct tak rychle. Dopoledne jsme se ještě prošli tímto nádherným místem a ještě něco dokoupili. Na oběd jsme byli v té stejné restauraci jako první den, taky jsem si dala to stejné božské souvlaki. Řecká kuchyně je vynikající, nedá se říct, že by mi něco nechutnalo, všechno mělo své kouzlo. Poté nás už čekal autobus a my jeli na letiště. Všichni jsme prošli kontrolou a letěli do Vídně. Zde jsme čtyři hodiny počkali na autobus, tyto čtyři hodiny uběhli strašně rychle, myslím, že za tento pobyt jsme se stali neskuteční kamarádi, doufám, že to potrvá co nejdéle. Pak jsme už jeli autobusem do Ostravy.

# data[].attributes.body
Celou cestu jsem spala a vzbudila jsem se přesně, když jsme dorazili na nádraží. Zde nás už čekali rodiče a já jsem se rozloučila. Tento pobyt mi dal neskutečně moc. Nové zkušenosti, poznání nového kousku světa, kuchyně a kamarády na celý život. Za tohle všechno a ještě více musím poděkovat paní učitelce Losíkové, která do téhle výzvy šla a všechno zařídila. Všichni velice děkujeme!

# data[].attributes.body
První ráno v Řecku bylo nádherné. Vstala jsem s dobrou náladou a už jsme se nemohla dočkat na snídani. Snídaně byla skvělá, ochutnala jsem tradiční řecký jogurt  a další skvělé dobroty. S plnými břichy jsme se společně vydali za řeckými partnery. Byla jsem strašně nervózní, ale těšila jsem se.
První setkání s nimi bylo velice příjemné a moje nervozita se rázem ztratila. Společně jsme prozkoumali Akropolis, muzeum Akropolis a cestu jsme zakončili společný obědem na terase. Poprvé jsem ochutnala řecké souvlaki. Den utekl jako voda a s řeckými studenty jsme se museli rozloučit. Pak už následoval náš program a další skvělá večeře.

# data[].attributes.body
Neodkázal jsem ani uvěřit, že jsem se probudil v Řecku. Vonící snídaně plná výběru a zajímavých chuti mě ještě více zlepšila náladu, pokud to teda ještě šlo. Už od rána bylo venku teplo a nádherné počasí. Jak jsme se přibližovali k Akropolis byl jsem ohromen krásou a tim jak bylo majestátní. Když se dostavili Řekové nemohl jsem se dočkat s kým budu v týmu. Náš tým byl úžasný.  Kefan a Kostas byli vtipní, komunikativní a kamarádští. Následovala prohlídka nádherného muzea a Akropolis s průvodkyní, na které šlo poznat, že jí baví co dělá. Prohlídku muzea jsem si užil, ale musím se přiznat, že si moc toho nepamatuji. Zadané úkoly na vyplnění v našem týmu nedělali problém. Akropolis bylo ohromující, ale trochu to kazilo lešení kolem chrámu Parthenon. A ten výhled, to bylo něco. Na obědě jsem v době těžce udržel smích, díky Kefanovi a Kostasovi. Dostali jsme na oběd souvlaki. Potom jsem ochutnal výbornou zmrzlinu a pak byl náš program. Na večeři jsem měl gyros, který chutnal velice dobře. V noci byl výhled na Akropolis překrásný, už jenom díky tomu jak nádhernému nasvícení. Večer jsem usnul plný nezapomenutelných zážitků téměř okamžitě.

# data[].attributes.body
Probudila jsem se do začátku týdne, tedy do pondělí. Ani mi to tak nepřišlo, že začíná nový týden, protože jsem se těšila, co nás dneska čeká. Dneska jsme měli v plánu úklid pláže a analýzu vody. Nemohla jsem se dočkat, protože poprvé v životě jsem šla na pláž a také poprvé k moři. S malým zpožděním jsme dorazili na místo. Moje tělo rázem ztuhlo, to není možné, já vidím poprvé moře. Byl to neskutečný zážitek, který si sebou ponesu celý život. Rázem se objevili naši kamarádi z Řecka. Společně jsme se přivítali a pak přišel čas na úklid pláže. Dost mě překvapilo, že pláž byla docela špinavá. Na pláži jsem často nacházela nedopalky od cigaret, plasty a papír. Ještě, co mě znepokojilo bylo, že některé odpadky byly zahrabány do písku. Myslím, že by se s tím mělo něco dělat. Analýza vody byla taky velice zajímavá. Zjistili jsme, že moře má teplotu okolo 18 stupňů. Náladu mi zlepšila další pláž, na kterou jsme se vydali. S úsměvem na tváři jsem se rozběhla do ledové vody. Ještě teď si vzpomínám na chuť ledové a hodně slané vody. Myslím, že tenhle den se mi už na věky vryje do paměti.

# data[].attributes.body
Nastal ten den, společná cesta do Řecka s kamarády. Vstávat brzo mi nevadilo, jelikož jsem se nemohla dočkat, až se opět nadýchám mořského vzduchu, který jsem dlouho necítila kvůli virové krizi. Celkovou dlouhou cestu nám zpříjemnilo sdělování našich dojmů. Když letadlo mělo zpoždění, myslela jsem si, že nepřiletí a my budeme muset na letišti přespat. Naštěstí se tak nestalo a mohla jsem znovu vidět ten přenádherný pohled z okna. Pohled na zemi a moře je prostě neodolatelný. V Aténách jsem nikdy nebyla a mé oči viděly velmi krásné město. Celkově byl tento den únavný a zdlouhavý, ale velmi jsem se těšila na Atény.

# data[].attributes.body
Den začal tím, že jsme se setkali na vlakovém nádraží v 6:00. Poté jsme šli čekat na vlak. Ve vlaku jsem si zdělovali zážitky a dívali se na filmy. Poté jsme dojeli do Brna a z Brna jeli do Vídně na Letiště. Cestou jsme si samozdřejmě snědli svačinky, které nám nabalily maminky. Čekali jsme celkem dlouho na to, aby jsme se odbavili a čekali před gatem, ale dočkali jsme se. Letadlo mělo menší zpoždění. V letadle bylo jenom pár lidí, kteří se báli, ale naopak mě překvapilo, že někteří letěli vůbec poprvé a vůbec se nebáli. Let byl naprosto klidný s lehkým přistáním. Před letištěm na nás čekal soukromý autobus. Poté co jsme dojeli k hotelu jsme se vybalili a šli na večeři den jsme zakončili spánkem.

# data[].attributes.body
I přes nedostatek spánku jsem se na tenhle zážitek nesmírně těšil. Už ve snu jsem si představoval pohled na večerní akropolis. Cesta byla klidná. Vlak byl pohodlný a mohli jsme si i říct své pocity a nadšení okolo výletu. V autobuse jsem si pustil film a poté jsem si užíval pohled na Vídeň. Já osobně se lítat letatdlem nebojím, proto jsem si let užil. Den jsme zakončili výbornou večeří a spánkem.

# data[].attributes.body
První ráno v Athénách jsem si nesmírně užil. Ten pocit, že se konečně s Řeckými studenty na život byl nepopsatelný. Zároveň tréma, ale i radost a nedočkavost. Výlet okolo muzea a Akropolis byl skvělý a moc jsem si ten den užil.

# data[].attributes.body
První den, kdy jsme jeli hromadnou dopravou. Bylo zde opravdu hodně lidí, ale i tak jsem si ji užil, jelikož hromadná doprava mi vůbec nevadí. Došli jsem k pláži, kde jsme měli sraz s Řeckými studenty. Na uklízení pláže jsem se moc těšil. Tenhle den, byl alespoň pro mě ten nejlepší. Navázali jsme vztahy a začli hodně komunikovat, zároveň jsme uklidili a pláž a zaplavali jsme si.

# data[].attributes.body
Na první den ve škole partnerů jsem byl velmi natěšený. Byla opravdu obrovská. Zároveň jsem se velmi těšil na další setkání s nimi. V ten den jsme měli také prezentace. Měl jsem trému, jelikož jsem šel úplně první. Myslím si, ale že jsme to všichni zvládli na výbornou. Tenhle den také nikdy nezapomenu.

# data[].attributes.body
Na naše první setkání s Řeky jsem se velmi těšila. Čím blíže se však setkání blížilo, tím se ve mně vytvářel pocit nervozity.  Poprvé jsem je spatřila u výhledu na Akropolis. Má nervozita odpadla, ale stále jsem se styděla mluvit anglicky. Mrzelo mě, že si Řekové často mezi sebou povídali řecky. Na společném obědě s Řeky jsme se více sblížily a poznali se. To bylo fajn a zjistila jsem že holky v našem týmu nejsou vůbec špatné.
První celý den v Řecku jsem si parádně užila. Poznala jsem nová místa a vytvořila si nové přátele.

# data[].attributes.body
Poslední den s našimi byl opravdu emotivní. Cestou do školy nás zastavila Řecká policie díky jízdě vlevém pruhu. Po příjezdu do školy nás znovu partneři přivítali a šli jsme do knihovny. Zde jsme se zabívali tříděním, a celkově ochranou prostředí. Poté jsme šli tancovat. Myslím si, že mě osobně řecké tanečky šli a klidně si je někdy zopakuji. Poté jsme hráli hráli hru s qr-kódy ta byla také záživná. Jako poslední žážitek, který jsme prožili s partnery je společný oběd a poté emotivní rozloučení. Někteří lidé mi budou hodně chybět. Odpolední program byl takový volnější zašli jsme se rozloučit s mořem a poté zašli na nákupy.

# data[].attributes.body
Poslední momenty v Athénách. Dopoledne jsme si udělali poslední procházku po Athénách a dokoupili dárky. Poté jsem si dali poslední oběd. Cesta na letiště byla smutná. Nikomu se moc nechtělo odjíždět. Možná i díky tou jak rychle to uteklo. Let byl klidný. Poté jsme ve Vídni velmi dlouho čekali na autobus, ktérý jel přímo do svinova.

# data[].attributes.body
Poslední den započal v autobuse. Já měl celou cestu sluchátka a spal jsem. Na nádraží na nás čekali rodiče. Já jsem poděkoval paní učitelce, že do toho dala tolik sil a, že něco takového uspořádala a jel jsem domů. Na tenhle výlet nikdy nezapomenu.

# data[].attributes.body
Tento den jsme poprvé navštívili řeckou školu. Byla jsem plná očekávání. Cesta autobusem utekla strašně rychle. Celou cestu jsem spala, ale probudila jsem se v pravou chvíli. Otevřela jsem oči a uviděla obrovskou školu. Nejvíc se mi zalíbila vstupní hala. Vypadalo to jako obrovské "divadlo". Pak následovala menší prohlídka školy. Škola se mi hned zalíbila. Líbila se mi zahrada a les kolem školy. Překvapilo mě, že žáci mohou každou přestávku chodit ven. Moc by se mi líbilo, kdyby to šlo i v naší škole. Následně přišel čas na naše prezentace o naší zemi a škole. Byla jsem strašně nervózní, jak jsem uviděla velkou místnost, kde jsme měli prezentovat a ještě k tomu jsme museli mluvit s mikrofonem. Teď jsem ale ráda za tuto nesmírnou zkušenost. Nejvíc, co mě potěšilo z dnešního dne byly typické řecké tance. Tancování nemám moc v oblibě, ale tohle jsem si užila na sto procent. Jsem ráda, že jsem si to mohla vyzkoušet. Poté jsme se museli řeckými kamarády rozloučit a vyrazili jsme na hotel si na chvíli odpočinou. Ale jen na chvíli. Následně jsme vyrazili na horu, ze které jsme měli celé Athény jako na dlani. Ten pohled mám ještě teď v paměti. Bylo to jako nějaké kouzlo, světýlka mi připomínaly barevné lampióny, které nikdy nezhasnou.

# data[].attributes.body
Třetí den jsme měli společně s Řeky vyčistit pláž.  Byla jsem nemile překvapena, když jsem spatřila, kolik toho lidé vyhodí jen tak do přírody. Je mi líto, že si člověk nedokáže vážit čisté Země a musí ji znečišťovat odpadky. Zkoumali jsme také vodu. Zaujalo mě, co se všechno dá zjistit pomocí malých papírků. Po obědě jsme navštívily mnohem čistší pláž. Mnozí z nás viděli moře poprvé a vběhli si do něj zaplavat. Byla jsem velmi šťastná, když jsem opět viděla velké modré moře. Pro mě byla voda studená, ale i přesto jsem se překonala a do vody vlezla celá.
Celkově dnešní den hodnotím velmi pozitivně a jsem ráda, že jsme udělali něco dobrého pro Zemi.

# data[].attributes.body
Když jsem ráno vstával, měl jsem smíšené pocity. Spal jsem asi 3 hodiny, takže jsem se moc nevyspal. Myslel jsem si, že cesta bude dlouhá a únavná, ale příjemně mi ve společnosti spolužáků utekla. Uchvátil mě pohled z letadla na Athény při západu slunce. Po příletu jsme se šli nejprve ubytovat. Hotel se mi opravdu hodně líbil, nečekal jsem, že budeme bydlet na tak pěkném místě. Všichni jsme se těšili na první večeři. Musím uznat, že jídlo bylo opravdu výborné. Unaveni cestou jsme šli hned po večeři spát.

# data[].attributes.body
Druhý den jsem byl natěšený a nemohl jsem se dočkat, kam půjdeme. Snídaně byla opět velmi chutná, z čerstvých potravin. Po snídani jsme šli před Akropole, kde jsme se seznámili s řeckými studenty z našeho projektu. Poté jsme spolu prošli Akropole, a muzeum. Odpoledne jsme měli program bez řeckých studentů. Musím uznat, že jsem nečekal, že někteří studenti z Řecka jsou tak přátelští. Byli tam bohužel jen dva kluci, ale byli strašně fajn.

# data[].attributes.body
Poslední den s řeckými kamarády. Celý den jsem cítila, že dnešek byl jiný než obvykle. Dneska přijde emotivní rozloučení. Cestou do školy se nám stala nepříjemná událost, zastavili nás policisté, snad ta pokuta nebyla hodně vysoká. Následně jsem naposled přijeli do řecké školy, kde na nás opět čekali řečtí studenti. Moc jsem se na ně těšila. Ve škole na nás čekalo spoustu aktivit, které se týkaly recyklování, ochrany přírody atd. Dozvěděli jsme se něco o cyrkuální ekonomice dalších zajímavých věcech. Další aktivita byla docela legrační, protože jsme si vyráběli tašku ze starého trička. Jsem ráda, že taška se mi povedla. Další aktivita mě bavily asi nejvíc, protože jsme sadili saláty a bylinky. Bylo zajímavé, když jsme se učili řecký název bylinky a Řekové zase ten český. Následně přišla závěrečná hra s qr-kódy. Hra byla skvělá jen naše skupina byla moc rychlá a samostatná. Někdy jsem ani nevěděla, co mám kde doplnit. Nakonec jsme skončili asi poslední, ale to nevadí i tak jsem si to užila plnými doušky. Následně nám vyhládlo, tak jsme se vydali do nedaleké restaurace. Jídlo bylo vynikající, ale bylo toho hodně. Pak přišel čas, který byl velice emotivní. Museli jsme se rozloučit se svými kamarády. Někteří mi v paměti zůstanou napořád. V pozdním odpoledne jsme se museli rozloučit s mořem a dokoupit dárky. Když je to poslední den v Řecku, museli jsme si koupit zmrzlinu. Pořád musím myslet na fotku, kterou jsme vyfotili v cukrárně. Myslím si, že tenhle den byl velmi emotivní a myslím, že nikdo na něho nezapomene.

# data[].attributes.body
Po výborné snídani jsem se nemohl dočkat na to až poprvé uvidím moře z blízka. Cesta řeckou podzemkou byla super, i s tím, že byla posprejovaná, ale to za mě přidávalo atmosféru. Musím říct, že MHD v Řecku bývá dost přeplněná, ale i to se dalo v pohodě zvládnout. Cesta autobusem byla nádherná, jelikož všude kolem šlo vidět spoustu nádherných budov, památek a nakonec moře. Když jsme procházeli přístavem, tak jsem byl oslněn řadou jacht. U pláže, kterou jsme měli uklidit, jsme počkali na Řeky. Až se všichni dostavili, tak po zajímavé přednášce jsme dostali tablety, do kterých jsme zadávali sesbírané odpadky. Nečekal jsem takový počet odpadků na pláži. Zase to byla strašná zábava, ale je hrozné, jak lidé mohou vyhazovat tolik odpadků. To, co dělali. Následovala analýza vody, která naštěstí dopadla dobře. Jsem rád, že jsem se přihlásil jako dobrovolník, protože zapojit se bylo super. Odpoledne jsme dojeli na jinou pláž a šli jsme si zaplavat. Já jsem byl u moře poprvé, a proto to bylo úžasné a nezapomenutelné. Voda byla sice dost studená, a proto jsem ve vodě dlouho nevydržel, ale vlnky byly příjemné. Na další pláži se mi líbilo o něco více. Slaná voda chutná nic moc...

# data[].attributes.body
V pondělí jsme jeli na pláž. Doprava v Athénách byla opravdu zasekaná, takže jsme přijeli o něco později, než jsme měli. Když jsme dorazili na místo, začali jsme uklízet pláž, dle plánu. Nečekal jsem, že najdeme tolik odpadků, protože na první pohled pláž vypadala celkem čistá. Po úklidu pláže jsme si šli říct něco o vodě. Poté jsme se rozloučili s Řeky a odpoledne jsme měli svůj program. Byli jsme na pláži, většina z nás byla i v moři, přestože voda byla ještě studená. Pondělí jsem si moc užil, jelikož mám rád moře a pláž.

# data[].attributes.body
Čtvrtý den byl první den, kdy jsme byli u našich řeckých partnerů ve škole. Provedli nás a musím uznat, že mají oproti nám obrovskou školu. Nejvíce mě zaujal bufet, ve kterém si žáci mohli koupit svačinu, překvapilo mě, že mají i nabídku teplých jídel, jako pizza apod. Poté jsme začali přednášet naše připravené prezentace s mikrofony o naší zemi, škole, kultuře, včetně malého kvízu. Tréma byla veliká,  ale zvládl jsem to celkem v pohodě. Poté jsme se učili v tělocvičně různé tance. To mi moc nešlo, proto jsem byl rád, jak jsme si šli odpočinout na hotel. K večeru jsme měli domluvený výšlap na horu v Aténách. Čekal jsem těžší výšlap, když je to nejvyšší hora, ale má kondička nezklamala. Z hory jsme viděli krásný západ slunce a celé Athény. Byl to krásný pohled. Na tenhle den nikdy nezapomenu.

# data[].attributes.body
Celý týden jsem se na tenhle den těšil, cesta vlakem rychle utekla protože jsme se dívali na filmy a celou cestu jsme se bavili. V autobuse jsem se díval na film a pozoroval Vídeň, byla to klidná cesta. Překvapilo mě jak obrovské je Vídeňské letiště a kolik letadel tu odlétá a přistává. Na let v letadle jsem se těšil a užíval jsem si pohled z okýnka. Po přistání jsme šli do restaurace na večeři a zakončili jsme den v posteli na hotelu.

# data[].attributes.body
Pátý den byl poslední den v řecké škole a poslední den s řeckými studenty. Dost mě mrzelo, že to byl poslední den, protože jsme se tam bavili nejvíc. Nejvíce mě bavila hra s qr-kódy, skončili jsme na 2 místě! Odpoledne jsme byli naposledy u moře, a k večeru jsme byli nakupovat suvenýry. Tenhle den jsem si užil ze všech nejvíce.

# data[].attributes.body
Když jsme měli jet poprvé do školy našich partnerů, tak se mi celou cestu honily v hlavě nejrůznější myšlenky, dobré i špatné. Byla jsem také nervózní, protože jsme měli prezentovat naše prezentace. Po prohlídce školy jsem se velmi divila, jak je jejich škola veliká. Působila na mě trochu staře, ale hlavně bych se zde určitě ztratila. Nejvíce mě zaujalo divadlo a malý les, kde mohou chodit o přestávkách. Když přišly na řadu prezentace, nervozita odpadla a já jsem vše v klidu odprezentovala s mikrofonem v ruce. Při řeckých tancích jsem se velmi nasmála i přesto, že některé tance byly těžší a moc mi nešly. Večerní program byl úžasný. Pohled z hory v Aténách byl kouzelný a neodolatelný.

# data[].attributes.body
Na snídani jsem poprvé ochutnal tradiční řecké jídlo na kterém jsem si pochutnal. Potom jsme se setkali s řeckými partnery a začali jsme se rozdělovat do týmů a procházeli jsme řecké muzeum s instruktorem. Dále jsme se šli podívat na akropolis. S řeky jsme se rozloučili po obědě kde jsme se pobavili a seznámili.

# data[].attributes.body
Poslední zážitky z Athén. Ani nevím, jak to tak rychle mohlo skončit. Asi protože jsme se každý den dobře bavili. Dopoledne jsme se ještě prošli tímto kouzelným městem. Zašli na oběd do stejné restaurace jako prví den. Řecká kuchyně je lepší, než jsem čekala. Nejvíce mi, ale zachutnal giros a souvlaki. Řecké pečivo a dezerty byly taky úžasné. Už teď mi chybí sladká baklava. Čas ale strašně letí a já si uvědomila, že za chvíli jedeme na letiště. Autobus jel strašně rychle a než jsme se nadáli byli jsme na letišti. Cestou jsme ještě zamávali obrovským Athénám na rozloučenou. Na letišti jsme zase hrozně bála. Ale druhý let byl už trochu lepší, než ten první. Ve Vídni jsme čekali na autobus asi 4 hodiny. Ale čas utekl strašně rychle. Tento pobyt mi dal strašně moc. V průběhu celého pobytu jsme se mezi sebou poznali úplně jinak, než ve škole. Vytvořili jsme všichni mezi sebou silné pouto a společně tvoříme skvělou partu.

# data[].attributes.body
Tenhle den jsme jeli na pláž kterou jsme společně s řeckými partnery uklidili, osobně jsem nečekal že bude tak moc špinavá. Provedli jsme také analýzu vody. Po analýze jsme se s řeky rozloučili a zašli jsme si na oběd. Odpoledne jsme šli do moře a každý si to užil.

# data[].attributes.body
Poslední den našeho pobytu. Tento den začal v autobuse. Cestou jsme vůbec nespala (asi jen 1 hodinu). V autobuse jsem pořád musela myslet na ty neskutečné zážitky, které jsme společně zažili. Také jsme si uvědomila, že všechno začíná i končí. Byla to neskutečná jízda, na kterou nikdy nezapomenu. Za tohle všechno bych chtěla poděkovat paní učitelce Losíkové, která s námi do toho projektu šla a vše zařídila. Taky bych chtěla poděkovat paní učitelce Plchové, která mě naučila, že člověka nesoudíme podle toho jak vypadá, ale podle toho jaký je doopravdy uvnitř. Cením si toho, že jsem se mohla toho všeho zúčastnit a že jsem mohla poznat nová místa i přátelé. Ale jeden velký dík patří Vám vše.

# data[].attributes.body
Ráno jsem se už ničeho nebála, ale zároveň jsem věděla, že je to poslední den, kdy se s řeckými žáky uvidíme. Po společném obědě jsme se loučili a já jsem si uvědomila, že naše partnery z Řecka už nejspíš nikdy neuvidím a bude se mi po nich stýskat. Odpoledne jsme se naposledy vydali k moři. Dnes voda byla teplejší a mohla jsem si v klidu zaplavat. Při večeři jsem si začala uvědomovat, že tohle je náš poslední celý den v Řecku. Už teď se mi nesmírně stýskalo. Pořád mi nedocházelo že za chvíli je konec. Nemohlo to přeci uběhnout takhle rychle.

# data[].attributes.body
Dnes jsme se podívali do školy našich kamarádů a oni nás prošli celým areálem jejich obrovské školy. Měli tady také i bufet který mě zaujal. Poté jsme přednášeli naše prezentace o naší zemi a o naší škole. Trochu jsem měl strach ale nic hrozného to nebylo. Poté jsme šli do školní tělocvičny učit se jejich tradiční tance. Večer jsme šli na výšlap na horu v Athénách. Z vrchu byl překrásný výhled na večerní město.

# data[].attributes.body
Ráno, po snídani jsme byli ještě dokupovat nějaké suvenýry, a poté jsme se se šli naobědvat. Po obědě jsme si zašli na hotel pro kufry, a jeli jsme soukromým autobusem na letiště. Let jsem si docela užil, ale když jsme byli ve Vídni, tak jsme čekali dlouho na autobus domů. Ale zábava byla fajn, sdělovali jsme si dojmy, proto to uteklo to rychle.

# data[].attributes.body
Z Vídně jsme jeli přímým autobusem, takže moc zážitků zde nebylo, na druhou stranu ubylo stresu s přestupy a přesuny. Celou cestu jsem se díval na film, protože jsem neuměl usnout. Po příjezdu do Svinova na nádraží nás již čekali rodiče, kteří nás vzali domů. Chtěl bych moc poděkovat paní učitelce Losíkové, že všechno zajistila a uspořádala pro nás pro všechny nezapomenutelný zážitek.
Věřím, že celá organizace dala spoustu práce a přemýšlení, ale i tím, že místa osobně předem prošla a vše zajistila měla celá akce hladký průběh a všichni jsme si to mohli na maximum užít.

# data[].attributes.body
Den začal tak, že jsme se všichni v 6:00 setkali na vlakovém nádraží Svinov. Ve vlaku jsme seděli v kupečkách a koukali jsme se na letecké katastrofy XD. Jak jsme dojeli do Brna, tak jsme měli velice fajn doprovod,(každý ví svoje). Potom jsme jeli busem do Vídně, kde jsme měli rozchod na letišti a mohli jsme se koupit svačinu. Letadlo mělo zpoždění, ale jinak to bylo v pohodě. Přiletěli jsme něco okolo 8 hodiny večer. V Řecku nebylo tak velké teplo jak jsme očekávala. Pak jsme jeli osobním busem na náš hotel, kde jsme se ubytovali. Šli jsme na večeři, kde bylo velice dobré jídlo. Po večeři na hotel a hned spát.

# data[].attributes.body
Tenhle den byl poslední den co se s řeky vidíme, dnes jsme se bavili o tom, co se dá recyklovat a co ne a také jsme probíraly udržitelnost. Vytvářeli jsme si vlastní tašku z triček a dozvěděli jsme se co to je cirkulární ekonomika. Dále jsme na jejich zahrádce sadili salát a byliny. Potom jsme s týmem hráli hru s QR kódy kterou jsme asi prohráli, protože jsme moc nepochopili podstatu hry. Odpoledne jsme šli znovu k moři a k večeru jsme šli nakupovat suvenýry.

# data[].attributes.body
Poslední den v Řecku. Při dopoledním nakupování suvenýrů jsem si užívala poslední výhledy na Atény. Mé dojmy nebyly tak veselé, poněvadž jsem věděla, že dnes se jede domů. Na druhou stranu jsem si to zde chtěla co nejvíce a naposledy užít. Koupila jsem si náhrdelník, který mi vždy připomene tenhle nejlepší zážitek se školou.
Letělo se krásně, jako vždy. Došlo mi, že už nejsem v Řecku a vše už skončilo. Vůbec se mi domů nechtělo a přála jsem si, aby to byl jen sen a mi zůstali v Řecku alespoň další jeden týden. Také se nedá říct, že bych se netěšila na rodinu a svou postel.

# data[].attributes.body
Z posledního dne si teda moc věcí nepamatuju, Všechno uběhlo tak strašně rychle. Jak jsme přiletěli do Vídně tak bylo hodně čekání. Čekali jsme 5 hodin na autobus který jel přímo do Svinova. Zážitků moc poslední den moc nebylo, i když přes týden byl nabitý program až až. Busem jsme jeli nějak přibližně kolem 5 hodin, ale moc nevím, protože jsem polovinu prospala. Než jsme nastoupili do autobusu tak jsme naložili kufry a paní učitelka nám rozdala čísla podle toho jak a svým budeme sedět. První hodinu jsem nemohla vůbec usnout, ale pak jsem nějak usla, ani nevím jak. Děkuju moc, všichni děkujeme paní učitelce Losíkové, že nám to takhle zorganizovala, bez ní bychom takový zážitek vůbec neměli, myslím, že jsme každý mohli každého prohlédnout i z té osobnější stránky.

# data[].attributes.body
Tenhle den jsme na snídani vstávali trošku později, protože už jsme neměli žádné jiné aktivity, začali jsme balit kufry které nám hotel schoval do skladiště. Procházeli jsme se Athénami a dokupovali suvenýry. Potom jsme na letišti čekali na náš let a ve Vídni na autobus. Den nám rychle uběhl protože jsme se spolu všichni bavili.

# data[].attributes.body
Poslední den jsme strávili v autobuse cestou z Vídně do Svinova. Celou cestu jsem spal a ve Svinově na nádraží na nás čekali rodiče. Tento pobyt v Řecku jsem si velice užil, pohled na celé město, historické památky a historie, jídlo a kamarádi. Na tohle vše nikdy nezapomenu a chtěl bych hodně poděkovat paní učitelce Losíkové, která mě do tohohle projektu vzala.

# data[].attributes.body
Téměř celou cestu autobusem domů jsem prospala, jelikož jsem byla nesmírně unavená , a proto cesta utekla velmi rychle. Na nádraží na mě čekala moje mamka, které jsem skočila do náruče. Doma jsem ještě dospávala do oběda. Celé rodině jsem sdělovala své zážitky a rozdala dárky. Tímto patří velké díky a zároveň velký obdiv pro paní učitelku Losíkovou, která vše zařídila a uskutečnila nám tak přenádherný a nezapomenutelný zážitek. Měli jsme možnost se poznat více osobně. Také chci poděkovat paní učitelce Plchové, se kterou jsme si skvěle popovídali.

# data[].attributes.body
První setkání s řeky si budu pamatovat navždy. Obě strany byly vystrašené a vůbec se nám s ostatními nechtělo konverzovat. Po zdlouhavé pouti muzeem, a když říkám zdlouhavá, myslím tím velmi zdlouhavá, jsme pokračovali na Akropolis. Bylo to fantastické! Nic tak monumentálního, nádherného, megalomanského a okouzlujícího jsem jakživ neviděl. Večeře mi moc chutnala.

# data[].attributes.body
Ráno jsem byl velice ospalý. Šli jsme totiž spát asi až ve čtvrt na jednu. Doprava místním metrem nebyla zas až tak strašná, jen občas to byl prostě balkán. (Špinavo, strašná omítka, bordel) Bylo horko, VELMI HORKO, ale moře na nás sálalo pozitivní energii. Uklízení pláže mě, né že nebavilo, ale nějak mě nezaujalo, a dokonce ani ten pocit z toho že jsem udělal dobrou věc nebyl tak velký jak jsem čekal. To se ovšem nedá říct o analíze vody. Ta mě i zaujala. Dostali jsme na památku rukavici, kterou jsme tu pláž uklízeli. Nevím jestli mě za to mamka pochválí, že jsem místo mušle přivezl špinavou rukavici, ale je to alespoň vzpomínka. Následovala procháska s našimi řeckými partnery po pláži. My kluci, i když jsme z jiných zemí a nerozumíme si, najdeme sobě srandu všude a vždycky. Tak bych to asi popsal. Protože nám břicho kručelo hladem, zašli jsme do nějaké místní burgrárny, která měla být podle řecké p. učitelky DOKONALÁ. Pravda však byla ale taková, že byla prostě průměrná. Aby nám vytrávilo, šli jsme se projít po pobřeží podívat se na oře místních milionářů, jachty. Pak jsme se dopravily tramvajkou na již dlouho očekávanou pláž. Koupání jsem si užil, jen by mohlo být delší. Poté následovala tradiční procházka městem a restaurace.

# data[].attributes.body
S kluky z řecka jsme byly již moc dobří přátelé a byly jsme rádi, že se zase vidíme, po příjezdu do školy. Ve stanovených skupinkách jsme si šli projít školu. Abych to shrnul jejich škola je velká, asi jen proto, že mají školku, 1. a 2. stupeň a střední školu v jednom objektu. Mají bazán a vlastní divadlo, tudíž jsem na to koukal jako sůva z nudlí. Prezentace, které jsme měli nacvičené, jsme zvládli na jedničku. (podle p. učitelky:D)

# data[].attributes.body
Tento den jsme se s klukama viděli naposled. Naposled jsme si stihli vyměnit naše čísla a při loučení snad ukápla i slzička. Společně jsme také vyráběli eco-friendly tašku ze starých triček. Chápu že se lidé snaží chránit planetu a recyklovat co nejvíc, ale skoro každý (teda alespoň já) má doma mnoho různých takových látkových tašek, které používá opakovaně a ta taška kterou jsme vyrobyly, no jak to říct, vypadala otřesně. Ale byla to fajn aktivita na zabavení! :D (prosím berte tuto zprávu s nadsázkou díky)

# data[].attributes.body
Z řecka jsem odjet nechtěl, moc se mi zde líbilo, měl jsem zde kamarády a zážitků tolik, že bych je asi na dvou rukách nedokázal spočítat. Ale co už no. Cestování mě baví a jsem fanoušech do letadel, tudíž jsem byl mile překvapen že jsem viděl nejvetší cestovní letadlo na světě, Airbus A380, v Athénách na letišti.

# data[].attributes.body
Ranní mytí a hurá na snídani. Na snídani jsme si nemohli ani vybrat, jelikož zde bylo spoustu lahodných pochoutek. Ani jsme to nesnědli a už nás čekal autobus do školy. Cesta utekla jako voda a my jsme se nemohli radostí dočkat. Jakmile jsme zastavili u školy, nemohly jsme uvěřit vlastím očím, jak je ta škola veliká. Před školou na nás čekali řečtí kamarádi, kteří nás provedli celým areálem školy. Škola byla větší, něž se na první pohled zdálo. Zaujali nás historické vykopávky, kde si žáci zkouší archeologii. Tohle místo bychom chtěli také v naší škole. Další, co nás uchvátilo byl les okolo školy a velké zahrady, které obklopovaly celý areál. Poté nastal čas pro naše prezentace, které byly o naší školy a zemi. Spousta našich spolužáků s toho měla strach, ale myslíme si, že to dopadlo na výbornou. I řecká paní učitelka Athina nás pochválila. Následně nám Řekové pustili zajímavé video, které popisovalo vývoj řeckého dramatu. Teď přišla  druhá vlna přednášek o naší škole. Myslíme, že jsme byli klidnější, jelikož jsme věděli co nás čeká. Po obou prezentací dostali řečtí studenti kvíz, kde si ověřili své znalosti. Řekové si vedli skvěle. V průběhu jsme si mezi sebou rozdali dárky, všichni vypadli spokojeně. Následně přišla další, zajímavá prezentace od Kefana a Konstase. Prezentace se týkala tradičních, řeckých tanců. Aby jsme nezaháleli, šli jsme si to zkusit na vlastní kůži. Každý do toho dal maximum a myslíme, že to šlo i vidět. Už nám zakručilo v břiše, tak jsme si dali tradiční, řecké pečivo. Náplně byly sladké i slané. Pak nastal čas na ověření našich znalostí, které jsme se dozvěděli v neděli. Všechno dobré začíná i končí, proto jsme se s Řeky museli rozloučit. Autobus už na nás čekal a odvezl nás přímo k hotelu, kde jsme si jen malou chvíli odpočinuli. Posléze nás čekal výšlap na horu odkud jste mohli vidět celé Athény. Po cestě jsme se zastavily u Panatheánského stadionu, kde se konaly první olympijské hry a teď se zde dobíhají maratony. Dále jsme objevovali krásy botanické zahrady, viděli želvičky a další zvířátka. Cestou na horu jsme navštívili další zajímavé místa a najedli se u jedné pěkné restaurace. Jídlo bylo fantastické, proto jsem vyrazili dál, už nás čekal pouze samotný vrcholek. Byl to nádherný zážitek vidět Athény jako na dlani. Ale únava nás dostihla, proto jsme se rychle vrátili na hotel. A zde jsme všichni ulehli na postel a rychle usnuli.

# data[].attributes.body
Spal jsem, co mám říct. Spal jsem. Vstal jsem až ve 12:30, protože mě bohužel vzbudilo volání mamky na oběd.

# data[].attributes.body
Ráno jsem už nemohla spát z nadšení. Cesta na vlak byla pro mě stresující, protože jsem měla pocit, že jsem něco zapomněla. Cesta vlakem byla klidná. Když jsme byli na letišti tak bylo dost nudné tam čekat na to, až nám poletí letadlo, které mělo zpoždění. Na to, že jsem letěla poprvé, jsem se nebála. V Aténách to bylo zvláštní, bylo zvláštní to okolí a to, že jsme daleko od domova. Poslední jízda mini busem byla pohodová. Tento den byl zajímavý a únavný.

# data[].attributes.body
Dnes jsme navštívili školu Řeků. Cesta autobusem byla celkem uspávající, jak jsme jen seděli a po únavě, tak se jednoduše usínalo. Když jsme se přiblížili, tak jsem si uvědomil, jak obrovská škola to je. Po milém přivítání a fotce jsme vstoupili do budovy školy. Opět jsem byl ohromen, protože hned u vstupu bylo něco jako kruhové divadlo se schodišťovým hledím. Potom co jsme se zase rozdělili na týmy, začala prohlídka školy. Bylo to obří a nádherné. Bylo by super, kdybychom v naší škole měli taky vykopávky. Po prohlídce začali naše prezentace. Na to jsem se dost těšil a myslím si, že se nám to dost povedlo. Ukázka našich velikonočních tradic mě dost rozesmála. Po našich a jejich prezentací jsme šli do jejich tělocvičny, kde nás naučili jejich tance. I když tančím jako poleno, tak mě to strašně bavilo. Poté jsme mohli ochutnat jejich výborné pečivo. Později jsme vyšli na horu uprostřed Athén. Cestou jsme prošli kolem Panathénský stadion, který vypadá úžasně. Následovně jsme chvíli bloudili v parku a najedli se. Po výstupu na horu mě doslova oslnil nádherný výhled na Athény. Všechno svítilo a bylo slazené, k tomu ještě moře v pozadí a památky, které mají nádherně osvětlené, celé to působilo nádherně.

# data[].attributes.body
Ráno jsem byla ospalá, ale dalo se vstát. Měla jsem snídani a po snídani jsme se poprvé potkali s řeckými studenty. Byli jsme rozděleni do skupin a potom jsme šli na exkurzi. Všechno ohledně památek nám vysvětlovala průvodkyně. Mě to ani moc nebavilo, protože o jedné věci mluvila hrozně dlouho a hodně věcí a já jsem potom přestala poslouchat, ale ty památky vidět osobně bylo super. Když jsem  přišla zpátky na hotel, tak mě hodně bolely nohy, ale stálo to za to.

# data[].attributes.body
Tento den jsme s řeckými studenty jeli uklidit pláž. Rozdělili jsme se na dva týmy a každý tým uklízel danou část pláže. Myslela jsem si, že ta pláž bude víc špinavá, ale stále tam bylo hodně odpadků a hlavně tam byly cigarety a plasty. Je smutné, že to lidi neumí vyhodit normálně do koše. Dále jsme dělali analýzu vody. Odpoledne jsme se šli koupat na pláž a bylo to super. Tento den jsem si užila.

# data[].attributes.body
Brzo spát a ráno brzo vstát, moc jsem nespal, jenom jsem se převaloval a přemýšlel jsem jak se tento den povede, či nepovede. I když jsem nespal energie jsem měl, tak akorát. Cestu vlakem a autobusem už moc dobře znám, ale potom, cesta letadlem! Na letadlo nejsem zvyklý, letěl jsem jenom jednou za život. Z toho jaký jsem měl strach, to pak přešlo do klidu. Letadlo mělo sice zpoždění, ale vydržet se to dalo. Cesta byla hlavně dlouhá. Ale po příletu do Řecka (na místo činu), to bylo úžasné. Ty uličky, restaurace do které jsme šli, prostě nádhera. Po vynikající večeři jsme šli do postele do našeho nádherného hotelu.

# data[].attributes.body
Ráno bylo hrozné, málo vyspati jsme museli brzo vstát a jít na typickou řeckou snídani. Po snídani jsme šli za našimi řeckými partnery. Poznali jsme se a rozdělili do týmů. Jako program jsme měli akropoli a muzeum s průvodcem, bylo to zdlouhavé, ale přesto i zajímavé. Na Akropoli nikdy nezapomenu, to teda ne. Ale den to byl dobrý.

# data[].attributes.body
Tohle byl poslední den, kdy jsme se s našimi řeckými kamarády potkali. Už cesta k nim byla zajímavá, jelikož nás cestou zastavila policie, ale po malém zdržení jsme zase vyjeli. Po pozdravení nás čekal program ohledně třídění odpadků a cirkulární ekonomice. I přes myšlenku, že třídění rozumím, jsem se naučil dost zajímavých věcí. Následovně po vysvětlení cirkulární ekonomice a brainstormingu, jsme vyrobili ze starého trička tašku, která se mi sice úplně nepovedla, ale je to zajímavý koncept. Hra v lesíku, která následovala byla zábavná a v našem týmu probudila sportovního ducha. Nakonec se dokonce povedlo našemu týmu vyhrát. Taky jsem si užil sázení rostlin na jejich zahrádce, jenom je škoda, že se některé jejich žačky nezúčastnily. Poslední oběd s nimi byl super, ale je škoda že jsme se museli rozloučit, dalo se s nimi bavit a byla legrace. Doufám, že někdy navštíví Českou republiku. Po rozloučení s Řeky, nás čekali poslední okamžiky u moře, kde jsme si užili nejen legraci, ale taky se nám podařilo postavit celkem pěkný hrad. Na večeři si někteří dali chobotnici, ale já se radši držel něčeho pro mě bezpečnějšího. Pak jsme si nakoupili suvenýry a pomalu jsme se začali loučit s večerním Řeckem. Je to něco na co nezapomenu.

# data[].attributes.body
Ráno jsme vstali, nasnídali se a jeli mini busem za řeckými studenty do jejich školy je navštívit. Jejich škola, kterou nám ukázali, byla obrovská a bylo tam spoustu lidí o přestávkách. Měli jsme prezentace, které jsme všichni zvládli. Také jsme předali řeckým studentům dárky a oni předali dárky i nám. Večer jsme zašli na večeři a potom se vdali zpátky do hotelu. Tento den byl pro mě stresující kvůli těm prezentacím, ale bylo to super.

# data[].attributes.body
Dnes 9. května jsme se znovu setkali s našimi partnery a šli uklízet pláž. Musím přiznat, že mě to i bavilo. Ale zjistit, že na takové malé pláži je tolik odpadků, jenom pár 30 lidí chvilku sbíralo a dohromady kolem 50-60 kg. Cítil jsem se pak dobře, že jsem pomohl, ale byl jsem znechucen. Odpoledne jsme se šli koupat do moře. Moře bylo překvapivě i teplé, ale hlavně jsem si to ten den užil.

# data[].attributes.body
Rychle vstát a jet soukromým autobusem do školy, která byla fakt daleko. Škola byla fakt velká úplně obrovská. Viděli jsme znova naše partnery a prezentovali jsme jim naše prezentace, oni nás naučili tradiční Řecké tance a provedli po škole. Osobně by mi tam nevadilo chodit do školy. Ten den jsem si velmi užil, už jenom proto, že jsem se s Řeky začal docela dost bavit.

# data[].attributes.body
Zase škola, zase Řekové a zase další aktivity. Úžasná aktivita, která mě velmi bavila, tak jsme byli druzí, což podle mě je velmi dobrý výkon. Všem blahopřeju. Bohužel už nebylo tolik času a museli jsme se s řeky rozloučit. Po rozloučení jsme nasedli do našeho autobusu a jeli na pláž se koupat. Večer jsem byl vážně unavený. Bylo to úžasné, i když se mi bude stískat, protože to byla fajn banda.

# data[].attributes.body
Poslední den v Athénách. Já odjet nechtěl, ale musel jsem. Chodili jsme ještě po obchodech a odpoledne pro nás přijel náš věrný řidič, vzali jsme si věci a naše cesta do Vídně začala. Autobusem na letiště a další let, který proběhl fakt úžasně, ani jsem se nebál. Bohužel jsme pak museli 5-6 hodin čekat na letišti, byl jsem už unavený a skoro jsem spal, ale nakonec přijel autobus, který nás odveze do Ostravy.

# data[].attributes.body
Začalo to cestou autobusem a končilo přivítáním rodičům a rozloučení s učitelkou. Doma jsem byl až v 5 hodin ráno, tak jsem šel hned spát. Celý tento pobyt jsem si náramně užil, učitelky byli fakt super, hlavně je poznat a celkově své spolužáky i mimo školu.

# data[].attributes.body
Na první setkání s Řeky jsem se těšila a po cestě na místo setkání jsme mohli vidět Akropolis. Po rozdělení do týmů si většina Řeků povídalo mezi sebou řecky, takže s nima bylo těžké se domluvit, ale později na společně stráveném obědu jsme se začali více poznávat a komunikace se výrazně zlepšila. První den v Řecku byl určitě plný zážitků.

# data[].attributes.body
Naposledy jsme jeli navštívit řecké studenty do jejich školy a tam jsme hráli hry a sázeli salát. Všichni spolu jsme naposled zašli na oběd a rozloučili se. Odpoledne jsme si mohli určit co budeme dělat, tak jsme šli na pláž, na večeři a potom nakupovat. Tento den byl zajímavý a taky trochu smutný, ale užila jsem si ho.

# data[].attributes.body
V tento den jsme se opět setkali s řeckými studenty uklízet pláž. Rozdělili jsme se do dvou týmu a začali jsme uklízet. Museli jsme zapisovat druh a počet všech odpadků, které jsme našli. Já jsem šla s naší skupinou jako druzí a sbírali jsme menší a lehčí odpadky, jako například cigarety a drobné plasty. Jako druhou část programu na pláži byla analýza vody. Potom jsme se vydali do restaurace na oběd, kde jsme se rozloučili s Řeky. Odpoledne jsme dojeli na jinou pláž, kde jsme si všichni zaplavali. Voda byla sice studená, ale byl to zážitek být se spolužáky v moři.

# data[].attributes.body
Asi nikomu se nechtělo odjet zpátky do Česka. V Řecku jsem si to hodně užila a mám spoustu nových zážitků. Mini busem jsme jeli na letiště a odletěli do Vídně. Tam jsme čekali asi 5 hodin a na večeři jsme měli mekáč. Potom jsme jeli busem zpátky do Ostravy, kde si nás vyzvedli rodiče a jeli jsme domů. Já byla unavená. protože jsem v buse nemohla usnout.

# data[].attributes.body
Asi ve 4 hodiny ráno jsme dorazili do Ostravy a potom jsem jela zpátky domů. Doma jsem se už vyspala a vstala jsem ve 3 hodiny odpoledne. Řecko jsem si užila a ráda bych takhle jela někam ještě jednou.

# data[].attributes.body
V tento den jsme se poprvé podívali do školy našich partnerů a byla mnohem větší, než jsem si myslela. Po prohlídce školy byla řada na nás prezentovat naše prezentace o České republice a naší škole. Měla jsem velkou trému a strach z toho, že něco řeknu špatně, nebo na něco zapomenu. Nakonec jsem obě prezentace zvládla a prezentovat s mikrofonem byla pro mě nová zkušenost. Po prezentacích jsme si také i zatančili pár tradičních řeckých tanců. Po zaslouženém odpočinku na hotelu jsme si zašli na procházku centrem, až jsme dorazili na vrchol hory Lycabettus. Výhled na večerní Athény se západem slunce byl opravdu nezapomenutelný.

# data[].attributes.body
Šla jsem spát až něco okolo 3 hodin, takže jsem byla pěkně nevyspaná. Do Řecka jsem se těšila strašně moc. Ve vlaku jsme si všichni dali sváru, ale z toho těšení jsem ani v tom vlaku usnout nemohla. Autobus byl pohodlný a byl fajn. Cestu do Řecka jsem si užila a myslím, že byla i sranda. Jak jsme dorazili na hotel tak jem se rychle rozkoukala a s holkami jsme si určili kdo bude spát kde. Večeře byla obzvláště dobrá po tom celém náročném dni.

# data[].attributes.body
Poslední den s řeckými studenty a poslední den v řecké škole. V tento den jsme se dozvěděli pár informací o recyklování a mohli jsme si i udělat tašku ze starých triček. Také jsme zasadili saláty a bylinky na školním pozemku. Jako poslední aktivitu v partnerské škole byla hra s QR kódy a náš tým se umístil předposlední, ale i tak jsme si to všichni užili a to je hlavní. Poslední chvíle s partnery jsme strávili v restauraci blízko školy. Bylo mi líto se s nimi rozloučit, přestože jsme se znali osobně pouze pár dní. Ale i tak si myslím, že jsme tvořili úžasný kolektiv a rychle jsme se seznámili. Po rozloučení s partnery teď následovalo loučení s mořem, kde jsme strávili pár hodin do večera. Už teď se mi stýská a je neskutečné, že mi ani nedocházelo, že to tak rychle uteklo.

# data[].attributes.body
Poslední den v Athénách. Dopoledne jsme šli dokupovat suvenýry a prošli jsme se po druhé části Athén, kde jsme se ještě nepodívali. Před odjezdem jsme si zašli na oběd do restaurace u hotelu a poté jsme vyrazili na letiště. Nevím jak ostatní, ale já jsem většinu té hodinové cesty prospala, protože poslední dny byly opravdu únavné. Na letišti proběhlo vše hladce a už jsem ani z letu neměla takový strach. Let uběhl rychle a už jsme byli na Vídeňské půdě. Čekání na autobus jsme šikovně zvládli a cesta autobusem byla tichá, protože většina z nás už spala.

# data[].attributes.body
Většinu posledního dne jsme strávili v autobuse. Celou cestu jsem měla sluchátka a poslouchala jsem hudbu do té doby, než jsem usla. Párkrát jsem se probudila, ale rychle jsem zase usla. Po příjezdu na nádraží si nás vyzvedli v brzkých hodinách rodiče a myslím si, že když jsme všichni přijeli domů, spali jsme jak zabití. Já osobně jsem se vzbudila až kolem 12:30. Tento výlet jsem si strašně užila a doufám, že si něco takového znova v budoucnu zažiju znova. Jsem vděčná, že jsem měla tu možnost se se všema poznat více osobně a taky, že jsem byla do tohoto projektu vybrána. A jedno velké díky patří paní učitelce Losíkové, která nás do tohoto projektu zapojila a zorganizovala tenhle nezapomenutelný výlet.

# data[].attributes.body
Naše úžasné dobrodružství začalo v sobotu 7. května v brzkých ranních hodinách. Z cesty jsem byl velice nervózní, měl jsem strach abych na něco důležitého nezapomněl. Cesta vlakem a autobusem utekla rychle. Na letadlo jsme čekali dlouho, a ještě k tomu mělo zpoždění, ale s kamarády to uteklo. Letadlem jsem letěl poprvé a byl jsem z toho nadšený. Vzrušující byl pohled na Athény před přistáním, jsou ohromné. Vrcholem dne byla výborná řecká večeře, která nám všem po náročném dni přišla k chuti.

# data[].attributes.body
Tento den jsem si trochu přispal, ale pořád jsem stihl snídani včas. Celý týden utekl trochu moc rychle, cítil jsem se jako bych včera přijel. Šli jsme se projít trochu po okouzlujícím Řecku a projít si další obchůdky. Zakončili jsme to stejnou restaurací, jakou jsme začali. Oběd chutnal úžasně. Řecká jídla chutnala vždy výborně a nikdy jsem nelitoval výběru (ale musím se přiznat, že musaku si dlouho nedám). Cesta na letiště mě celkem mrzela, protože to byl úžasný čas a sousta nezapomenutelných zážitků. Na letišti to trvalo jen chvilku a už jsme čekali měli vše za sebou a jen jsme čekali na otevření brány. K letadlu jsme se teď dostali autobusem, což bylo zase něco jiného. Let mi přišel příjemný a až neuvěřitelně krátký. Pak už jsme jenom museli čekat na autobus, ale i to bylo v pohodě, protože jsme hráli dobré hry a bylo o čem si povídat. S dobrými kamarády to uteklo strašné rychle. Když dojel autobus a nastoupili jsme tak to už to byla cesta zpátky domů. Domů jsem se sice těšil, ale po tolika nezapomenutelných zážitcích mi to bylo dost líto.

# data[].attributes.body
V neděli jsme se poprvé setkali s našimi řeckými partnery. Na setkání jsem se těšil a potěšilo mě, že všichni byli velmi přátelští a milí. Setkali jsme se před Akropolí, kde jsme se rozdělili do pěti týmů. Následovala prohlídka muzea a celé Akropole s řeckou průvodkyní. Památky byly úchvatné, bylo úžasné to vidět. Po prohlídce jsme šli na společný oběd s Řeky, kde jsme se už snažili vesele konverzovat. Den jsme zakončili úžasnou večeří v restauraci s výhledem na Akropoli. Moc krásný zážitek.

# data[].attributes.body
Pondělní den začal časně z rána bohatou snídaní. Myslím si, že se všichni, stejně jako já, těšili na pláž. Počasí nám přálo, prožili jsme teplý, slunečný den. Nejdříve jsme ve skupinách uklízeli pláž. Byl jsem překvapený kolik odpadu jsme našli. Byť se pláž na první pohled zdála čistá, nasbírali jsme plné pytle odpadu. Vyzkoušeli jsme si také analýzu vody. Po obědě jsme konečně vyrazili koupat se do moře. Voda nebyla úplně teplá, ale nám to nevadilo. Den jsme zakončili procházkou večerními Aténami a tradiční řeckou večeří.

# data[].attributes.body
Úterý ráno nás před hotelem vyzvedl autobus a jeli jsme do školy našich partnerů. Ten den jsme byli nervózní, protože nás čekaly prezentace o naší zemi a škole. Cestou jsme se je ještě učily. Před školou nás přivítali řečtí partneři a paní ředitelka. Nejdříve jsme prošli celý areál školy. Překvapila mě velikost celého areálu. Po prezentaci jsem si oddechl a byl jsem rád, že jsem to zvládl. Dva řečtí spolužáci nás v prezentaci seznámili s řeckými tanci, které jsme si potom i vyzkoušeli. Bylo to zábavné, protože někteří jsme měli problém se někdy trefit do rytmu a sladit se s partnery. Odměnou nám byl výšlap na Lycabettus Hill s výhledem na večerní Athény se západem slunce. Byl to nezapomenutelný zážitek.

# data[].attributes.body
Ve středu jme měli program ve škole. Tématem byla recyklace a ochrana životního prostředí. Po splnění všech úkolů jsme vyrazili do školní zahrady, kde jsme všichni sázeli nejrůznější byliny a saláty. Nejzábavnější částí programu toho dne byla úniková hra. Všichni jsme se snažili být co nejrychlejší a vyhrát. Bylo to napínavé. Měl jsme radost, že náš tým „Life“ vyhrál. Těší mě, že mi angličtina nedělala problém, všem úkolům a zadáním jsem rozuměl. Bylo fajn konverzovat v angličtině. Po společném obědě nás čekalo loučení s řeckými partnery. Bylo to smutné a myslím si, že mluvím za všechny, že bychom si pobyt rádi prodloužili.

# data[].attributes.body
Poslední den jsme všichni na pokoji zaspali, den pro nás začal hekticky. Rychle jsme se sbalili a vyrazili jsme se rozloučit s krásnými Athénami. Říkal jsme si, zda se tady ještě někdy podívám. Dali jsme si poslední oběd a vyrazili na letiště. Tento týden byl sice velice náročný, ale bylo to intenzivní a nezapomenutelné. Jsme všichni rádi za tuto příležitost.

# data[].attributes.body
Dneska jsme se všichni celkem vyspali, nemuseli jsme totiž vstávat tak brzo, jako obvykle. Na snídani jsme měli sraz v 8:00 a v 9:30 jsme byli už všichni sbalení a připraveni na poslední šanci koupit suvenýry. Když jsme si všichni koupili co jsme chtěli, šli jsme na procházku druhou částí Athén, kde jsme se ještě nepodívali. Po procházce jsme došli do restaurace poblíž hotelu, kde jsme byli na první večeři v Řecku. Po obědu jsme si vyzvedli kufry v hotelu a už na nás čekal soukromý autobus, který nás zavezl na letiště. Na letišti se paní učitelky odbavily a už jenom zbývala kontrola. Kontrola proběhla hladce a žádný velký problém nenastal. V gatu B-31 jsme čekali hodinu, až se gate otevře a mezitím jsme si rozdělili sedadla podle toho kdo chce sedět s kým. Až se otevřel gate, tak nás zavezl autobus k letadlu, kde jsme museli chvíli čekat, kvůli malého zpoždění letadla. Všichni jsme si sedli na přiřazené sedadla a po pár minutách jsme vzlétli. Let byl poklidný, až na pár lehkých turbulencí a přistáli jsme ve Vídni za necelé 2 hodiny. Ve Vídni jsme přistáli kolem 18. hodiny a teď už jenom zbývalo, aby si paní učitelky vyzvedly kufry. Po vyzvednutí kufrů jsme měli krátký rozchod na záchod a aby jsme si koupili svačinu a poté jsme se přesunuli před halu letiště na lavičky. Tam jsme strávily necelých 5 hodin. Někteří si povídali, někteří svačili, byli v obchodě, hráli hry a nebo byli na telefonu. Většina z nás si objednalo večeři v McDonaldu a v 23:35 jsme už byli v autobuse a jeli jsme zpět domů na vlakové nádraží Svinov, kde na nás kolem 4. hodiny ráno čekali rodiče.

# data[].attributes.body
Když jsme ve čtvrtek před půlnoci nasedli na vídeňském letišti do autobusu směr Ostrava, všem nám došlo, že naše cesta definitivně končí. Byli jsme unaveni několika hodinovým čekáním na letišti. Cestou do Ostravy jsem poslouchal hudbu a spal. Ve čtyři ráno nás čekali natěšeni rodiče. Taťka v autě vyzvídal, co všechno jsem zažil, já byl ale tak unavený, že jsem obratem usnul. Podělit se o své zážitky jsem byl schopný až v sobotu.

# data[].attributes.body
Tento den byla sice jenom jízda autobusem, ale i tak to bylo super. Sice jsem moc nespal, ale zase obklopen kamarády jsem si to užil. Sice jsme byli ohleduplní, ale i tak, to byla legrace. Autobus byl dost příjemný a dobře vybavený a cesta mi utekla opět strašně rychle. Celkově celý tento týden byl nezapomenutelný a dostal jsem kamarády, kterým doopravdy věřím, více jsme se sblížili. Poznal jsem spoustu nových věcí, míst, jídel. Spousta věcí, které jsem viděl nebo zažil poprvé. Tohle vše by se však nestalo bez paní učitelky Losíkové, která dalo do tohoto projektu spoustu úsilí a jen díky ní jsme mohli tohle všechno zažít. Neznám moc učitelů, kteří by tohle všechno pro nějakou třídu udělali. Za to všechno velké díky!

# data[].attributes.body
2. ráno v Řecku bylo super, jelikož už jsme se navzájem znali(s těmi Řeky) tak jsme nebyli tolik nervózní. Myslím že snídaně byla o něco dříve okolo 7:15 aby jsme mohli být na pláži co nejdříve... Po snídani jsme dostali chvilku aby jsme se nachystali a vyrazili jsme směr metro. Metrem jeli jenom 2 nebo 3 zastávky, pak jsme cca 15min čekali na autobus. Autobusem jsme dojeli na pláž. Jakmile dorazili Řekové tak jsme se rozdělili na 2 skupiny, jedna sbírala nahoře a druhá dole. Dále následoval test kvality vody který dopadl líp než se očekávalo. Pak již z dopoledního programu nezbývalo nic jiného než se rozloučit s Řeckou skupinou a jít na oběd. Odpoledne jsme jeli na pláž kde jsme byli cca 1 a půl h. a následně jsme se přesunuli na druhou pláž kdy jsme byli další +-2h. Na závěr dne nás čekala večeře v restauraci.

# data[].attributes.body
Pondělí jsme začali snídaní, kde si každý mohl dát co mu přišlo k chuti. Následovně jsme z hotelu vyšli k metro stanici, která byla hned poblíž. Jakmile jsme prošli, tak jsme jen chvíli počkali až přijede. Někteří měli z Řeckého metra strach, ale nic tak hrozného to nebylo. Metro bylo trochu zaplněné, není to jako u nás prázdné, ale byli jsme na sebe celkem namačkaní. Po vystoupení jsme přestoupili na další metro. Při přestupu jsem se cítil jako v bludišti. Co jsme vystoupili, jsme byli oslněni teplým sluncem. Kolem nádherných budov jsme prošli k zastávce a zde jsme chvíli čekali na autobus. Ten byl opět dost naplněný, ale cesta netrvala dlouho a dala se bez problému vydržet, už jenom díky pěknému výhledu. Když jsme procházeli přístavem, byli kolem drahé a obří jachty, což mě dost ohromilo. Na druhé straně byli obchůdky a převážně restaurace. Po dostavení na určenou pláž jsme čekali na Řeky, než dorazí. Zde byl nádherný výhled na moře. Jakmile dorazili, začala přednáška o úklidu pláže a o znečistění pláží. Dostali jsme tablety, do kterých jsme evidovali sesbírané odpadky. Sbírali dva týmy, úklid tedy šel od ruky. Nečekal jsem tolik odpadků na tak krásné pláži, takže to mě celkem zklamalo. Po zvážení měl jeden tým 2,5 kg a druhý 3,5 kg. Následně jsme prováděli analýzu vody. Tady dobrovolníci prováděli různé testy, kterými jsme zjišťovali, jak je na tom na této pláži voda. Například jsme zkoušeli viditelnost ve vodě a jestli se zde nachází ropa atd. Tyhle testy naštěstí dopadly celkem dobře. Před obědem jsme se rozloučili s Řeky. Na oběd nám doporučili jednu fastfood restauraci. Ta sice nebyla špatná, ale já radši zde jedl řecká jídla. Po jídle jsme se prošli kolem jacht. Pak jsme jeli tramvají na jinou pláž, kde jsme mohli jít plavat. Voda zde byla celkem studená, ale dali se ti zvládnout. Následně jsme se přesunuli na jinou pláž, kde za mě byla voda o něco teplejší a byla kamenitá a písčitá. Zde byli taky příjemné vlnky. Všechno jsme zakončili večeří.

# data[].attributes.body
Středeční ráno jsme započali výbornou snídaní v 7:20. V 8:00 nás čekal autobus před našim hotelem, aby nás odvezl do školy. Ve škole jsem započali aktivitami, které se konaly v knihovně školy. Prvním úkolem bylo říci, zda jsou dané odpadky recyklovatelné nebo ne. Dostali jsme cedulky s palcem nahoru a s palcem dolů, ukázali jsme vždy tu cedulku podle toho, zda se odpadek dá recyklovat. Při druhé aktivitě dostal každý tým úkol, nad kterým se měl zamyslet a vymyslet nejlepší nápady. Třetí aktivitou byla výroba tašek. Každý si sám přinesl z domu staré tričko, které už nepoužije, je špinavé nebo je mu malé. Dostali jsme plánek, podle kterého jsme tašky vyráběli. S našimi výtvory jsme se společně vyfotili, abychom měli památku. Řečtí žáci nás poté zavedli do bufetu, ve kterém jsme si mohli koupit tortily, pizzu, koblihy, atd.
Druhá část našeho dopoledne probíhala venku. Nejprve jsme vytrhali plevel a poté si každý vyzkoušel zasadit 2-3 saláty. Nezasívali jsme jen saláty, ale taká nejrůznější byliny a květiny. Poslední aktivitou byla hra s QR kódy, kde jsme běhali po malém lese a museli jsme vyřešit 10 úkolů. Společný a poslední čas s řeckými příteli jsme zakončili v nedaleké restauraci. Jídlo bylo výborné, ale dostali jsme toho až nad hlavu. Bohužel ne všichni vše snědli i přesto, že jídlo bylo výborné. Po obědě jsme se museli rozloučit. Všichni jsme se objímali a mávali si. Pak jsme jen nastoupili do autobusu s pocitem, že už naše kamarády nejspíš nikdy neuvidíme. Naštěstí jsme si dali své instagramy, takže můžeme být stále v kontaktu. V autobuse jsme všechny své dojmy natočili a vytvořili tak krátké video o tom, jak se nám zde líbilo a co všechno jsme zažili.
Naše odpoledne jsme strávili opět u moře. Tentokrát byla voda teplejší, a proto jsme se mohli pořádně vykoupat. Když nastal čas odchodu, naposledy jsme se rozloučili s mořem a mířili na nedalekou tramvaj, která nás dovezla k centru Atén. Večer jsme zakončili delikátní večeří v restauraci. Jídlo bylo jako vždy famózní. Když jsme měli najezená břicha, paní učitelky nám dovolily rozchod. Každý si mohl jít do obchodů, nakoupit dárky a dát si zmrzlinu. Přece jenom to byl náš poslední večer v Aténách.
Na hotel jsme dorazili později než obvykle, ale všichni jsme ulehli do postelí, jelikož zítra se bohužel jede domů a náš kouzelný výlet, který jsme si všichni naplno užili, brzo skončí.