# data[].attributes.body
Psilocibin i psilocin su veoma ne-toksični. Uobičajena je dezinformacija da ove substance čine štetu na mozgu.

Najveća opasnost za osobu pod utjecajem psilocibinskih gljiva jest ta osoba sama sebi. Preporuča se da uz osobu pod utjecajem bude druga trijezna osoba, takozvani "trip sitter", netko kome osoba pod utjecajem vjeruje i uz koga se osjeća sigurno, te netko tko i sam ima iskustva s gljivama i s ljudima pod utjecajem gljiva. Ta je osoba potrebna, pogotovo onima koji prvi put uzimaju gljive, jer se osoba pod utjecajem može ponašati nepredvidljivo, mogu joj se razne neracionalne misli činiti potpuno logičnima i mogu se naći u raznim opasnim situacijama.

Psilocibinske je gljive kao i druge psihodelične droge opasno konzumirati za osobe s genetskim predispozicijama za shizofreniju jer bi iskustvo moglo potaknuti razvoj te bolesti.

Kao i u nekih drugih psihodelika, nakon duže konzumacije gljiva ili traumatičnog iskustva na njima mogu se pojaviti takozvani "flashbackovi", gdje se osoba na trenutak vrati u stanje tripa iako nije pod utjecajem gljiva. Flashbackovi su uglavnom vrlo rijetki i nisu trajni. Uglavnom nestanu nakon par dana do par mjeseci, no u rijetkim slučajevima mogu ostati i nekoliko godina.

Nešto više uobičajen, jest HPPD (Hallucinogen persisting perception disorder), koji se može pojaviti nakon dugotrajne konzumacije psihodeličnih droga, ili nakon pojedinačnog ali intenzivnog i nerijetko negativnog iskustva. Riječ je o poremećaju gdje se osobi u vidnom polju pojavljuju elementi nekih halucinacija koje je doživjela pod utjecajem psihodelične droge. Osoba može vidjeti određene uzorke ili joj se boje mogu činiti svjetlijima. HPPD u većini slučajeva traje od par dana do rjeđe par mjeseci, no također u nekim slučajevima mođe ostati godinama.

# data[].attributes.body
Fizički učinci mogu uključivati proširene zjenice očiju, osjećaj umornosti i utrnutosti tijela, blagu mučninu neposredno poslije konzumacije, osjećaj hladnoće u udovima te podrigivanje i plinove. Neke osobe mogu imati glavobolju neposredno poslije iskustva koja traje do jedan dan. Mučnina nakon konzumacije ponekad može dovesti do povraćanja, no to nije uobičajeno.

Psilocibin se u jetri metabolizira u psilocin, koji potom djeluje halucinogeno. Tijelo stvara veliku toleranciju protiv psilocibina pa ponovno konzumiranje gljiva dan nakon prvog konzumiranja rezultira puno slabijim efektom. Potrebno je pričekati 4-7 dana da se tolerancija spusti.

# data[].attributes.body
Velik broj ljudi koji su i samo jednom konzumirali psilocibinske gljive tvrde da im je to iskustvo uvelike promijenilo pogled na život. Vjerojatno najpoznatije istraživanje subjektivnog učinka psilocibina bilo je istraživanje na Johns Hopkins sveučilištu u SAD-u 2006. godine. Istraživanje se provelo na 36 ispitanika koji nikad prije nisu iskusili psilocibin. Neki od ispitanika dobili su psilocibin, dok je kontrolna grupa dobila stimulant metilfenidat koji je koristio kao placebo. Prema rezultatima popratne ankete, 61% ispitanika koji su dobili psilocibin doživjeli su "potpuno mistično iskustvo", dok je isto iskustvo doživjelo samo 13% grupe koja je dobila metilfenidat. Oko 36% ispitanika koji su dobili psilocibin također su imali jak osjećaj straha (loš trip) barem jednom tijekom iskustva, dok se 13% izjasnilo da je strah dominirao cijelim iskustvom. Dva mjeseca poslije, 79% ispitanika koji su dobili psilocibin izjasnili su da osjećaju umjereno do jako povećano životno zadovoljstvo i osjećaj općenite pozitivnosti.

# data[].attributes.body
Psihoaktivni učinci traju od 2 do 7 sati. Subjektivni učinci veoma variraju od osobe do osobe. Učinci variraju i od količine i vrste konzumiranih gljiva, te od individualnog metabolizma osobe. Psilocybin se smatra enteogenom jer može pružiti intenzivna spiritualna/religijska iskustva.

Subjektivni učinci mogu uključivati euforiju, osjećaj spoznaje ili novo otkrivene istine, osjećaj povezanosti sa svijetom i prirodom, povećanu inspiraciju i kreativnost, (nekontroliran) smijeh, duboku introspekciju i osjećaj nadjezične komunikacije s okolinom. Dosadne i obične situacije ili predmeti mogu postati zanimljivi i fascinantni. Halucinacije iza zatvorenih i otvorenih očiju su uobičajene te uvelike variraju o dozi, boje se čine svjetlije. Način razmišljanja je obično mnogo slobodniji, misli teku mnogo brže, no može se dogoditi i "thought loop" - ponavljanje iste misli ili više misli isponova u krug. Koncentracija na specifične zadatke gotovo je nemoguća, a percepcija vremena obično je promijenjena, minute se mogu činiti satima. U velikim količinama osoba može doživiti potpunu odsječenost od stvarnosti.

U slučaju lošeg tripa, ugodni osjećaji mogu biti zamijenjeni neugodnima poput paranoje, straha i anksioznosti.

# data[].attributes.body
Uglavnom se koriste kao rekreacijska droga te u spiritualne, spoznajne i transcendencijske svrhe. Suhe gljive se konzumiraju oralno. U slučaju najviše korištene Psilocybe Cubensis, slabom se dozom smatra 1-2.5 grama, 3.5 grama uobičajena je srednje jaka doza s kojom se puni efekti gljiva mogu osjetiti, dok su doze od 5 do 7 grama i više jake doze od kojih osoba obično gubi vezu sa stvarnošću.

Neki neinformirani korisnici u zabludi pokušaju pušiti gljive, no taj način rezultira neuspjehom jer se psilocibin i psilocin raspadaju na visokim temperaturama. Mnogi uz gljive konzumiraju i marihuanu jer ona otkloni mučninu nakon konzumacije gljiva, dok neki korisnici konzumiraju gljive s Ecstasyem (MDMA) koji učini iskustvo pozitivnijim. Pojedine osobe udišu didušikov oksid (N2O) na vrhuncu djelovanja koji na nekoliko minuta učini vrhunac još intenzivnijim.

# data[].attributes.body
Timothy Leary, profesor na Harvardskom sveučilištu, zainteresirao se za gljive te otputovao u Meksiko iskusiti ih. Pri povratku započeo je Harvardski psilocibinski projekt gdje je istraživao psihološke i spiritualne učinke psilocibina administrirajući ga dobrovoljnim studentima. Nakon što je zbog toga otpušten sa sveučilišta, posvetio se masovnom promoviranju psihodeličnog iskustva. To je na kraju dovelo do zabrane LSD-a te potom i drugih psihodeličnih droga početkom sedamdesetih godina dvadesetog stoljeća, uključujući psilocibin i psilocin.

Šamanska primjena i danas se odvija u nekim područjima Srednje i Južne Amerike, a u Nizozemskoj gljive su se mogle legalno kupiti u specijaliziranim trgovinama uz druge psihoaktivne biljke, od 1. prosinca 2008. godine prodaja i posjedovanje psilocibinskih gljiva u Nizozemskoj zakonski je zabranjeno.

# data[].attributes.body
Gljive imaju bogatu povijest uporabe u Srednjoj i Južnoj Americi, gdje su korištene u šamanskim obredima u religiozne i medicinske svrhe. Pronađeni su brojni crteži s motivima gljiva i mnogi stručnjaci smatraju da je riječ o psilocibinskim gljivama. Astecima su bile poznate kao teonanácatl , u prijevodu "gljiva bogova".

Schultes je prvi identificirao i klasificirao većinu južnoameričkih psihoaktivnih biljaka i gljiva, pa tako i Psilocybe. Albert Hofmann, izumitelj LSD-a, prvi je identificirao i izolirao psilocibin i psilocin kao aktivne sastojke tih gljiva. Hofmann je prvi uspio i sintetizirati psilocibin u laboratoriju.

# data[].attributes.body
`

Halucinogene gljive su gljive koje u sebi sadrže psihoaktivne spojeve psilocin i psilocibin. Poznate su pod popularnim nazivom "čarobne gljive" te se smatraju psihodelicnom drogom. Neke od najpoznatijih psilocibinskih gljiva su Psilocybe Cubensis (najčešće konzumirana), Psilocybe Semilanceata, Psilocybe Azurescens i Psilocybe Cyanescens.

Uz psilocin i psilocibin, neke gljive sadrže i druge triptamine iako u daleko manjim količinama.