# data[].attributes.headline
מערכת הבחירות בישראל

# data[].attributes.subject
מערכת הבחירות בישראל

# data[].attributes.body
בישראל, תהליך הבחירות הוא מרכזי וחשוב ביותר בחיי המדינה. בכל פעם שישראלים הולכים לבחור את נציגיהם בכנסת, הם עושים זאת על פי כללים מסוימים. הנה סקירה על כיצד מתנהלות הבחירות בישראל:

1. שיטת הבחירות: בישראל, כלל המצביעים בוחרים ברשימה של מועמדים שמוצגת בפניהם בקלפי הבחירות. כלומר, אנחנו לא בוחרים מועמד אחד מסוים, אלא בפועל, את מפלגת הכנסת.

2. אזוריות בחירת: כל הארץ מחולקת לאזורים בחירה שונים. בכל אזור, המצביעים בוחרים את הרשימה שירצו לתת לה את הקולות שלהם. המספר של המושבים בכל אזור הוא יחסי לגודל האוכלוסיה שם.

3. חשאיות: בישראל, זכות הצבעה היא סודית. כל אחד מצביע בנוגע לו בהחלט, ואין לו חובה לחשוף לאף אחד את בחירתו.

4. מחזוריות: הבחירות מתקיימות לפי מועדים קבועים מראש ובקביעות. זה מבטיח את תחלופת השלטון ומאפשר לאזרחים להשפיע על פרשת המדינה בקרב הקופסה.

5. שווה: בבחירות בישראל, כל אזרח זוכה לקול אחד, והשוויון הוא עקרון חשוב במערכת הבחירות.

6. התחרות חופשית: בכל בחירות, מפלגות רבות מתמודדות זו בזו לצביעת הקולות, ואין מגבלה על התמודדות מועמדים. השיטה פתאום, כך שכל אחד יכול לנסות להיות חלק מהכנסת.

לסיכום, בישראל מדובר בתהליך בחירותי דמוקרטי חשוב, המתנהל על פי עקרונות של שוויון וחשאיות, שמאפשר לכל אזרח להשפיע על המדינה ולבחור את הנציגים שיתעסקו בענייניו.

# data[].attributes.headline
אור סמילנסקי- עילת הסבירות

# data[].attributes.subject
אור סמילנסקי- עילת הסבירות

# data[].attributes.body
עילת הסבירות הינה:

1. פעולה מנהלית שתוצאתה מופרכת, בין אם דינה להיפסל על ידי בית המשפט ובין אם לא.

2. פעולה מנהלית שדינה להיפסל לאור עילה כלשהי, כגון חוסר סמכות, עירוב שיקולים זרים, פגיעה אסורה בזכויות, הפליה והיעדר הליך תקין.

3. פעולה מנהלית שנעשתה תוך איזון לא ראוי בין שיקולים נכונים.

בהווה של מדינת ישראל, ישנו חשש בביטול או תמיכה בחוק עילת הסבירות
ביטול עילת הסבירות עלול להוביל לאנרכיה
תמיכת הסבירות תגרום לשלטון לפעול באופן סדיר ודמוקרטי.

בכתבה זו יש פוליטיקאים המתנגדים לפסילת עילת הסבירות עקב כפי שציינתי קודם שביטול עילת הסבירות עלול להוביל לאנרכיה וביטול עקרון שלטון העם במדינה דמוקרטית

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נתניהו, השר לוין והממשלה כולה הביעו התנגדות לפסילת התיקון לחוק יסוד: השפיטה וטענו לחוסר סמכות של בית המשפט. "לא תיתכן שלילה כזו של ריבונות העם", נטען בתשובה לבג"ץ לקראת הדיון ההיסטורי בהרכב של 15 שופטים. ביקורת חריפה על היועמ"שית, שקראה לפסול את החוק: "עמדה חמורה במיוחד"

# data[].attributes.attachment_link.title
הממשלה נגד פסילת ביטול עילת הסבירות: "עלול להוביל לאנרכיה"

# data[].attributes.attachment_link.description
נתניהו, השר לוין והממשלה כולה הביעו התנגדות לפסילת התיקון לחוק יסוד: השפיטה וטענו לחוסר סמכות של בית המשפט. "לא תיתכן שלילה כזו של ריבונות העם", נטען בתשובה לבג"ץ לקראת הדיון ההיסטורי בהרכב של 15 שופטים. ביקורת חריפה על היועמ"שית, שקראה לפסול את החוק: "עמדה חמורה במיוחד"

# data[].attributes.headline
אליסה בקלינסקי י"ב3 - ממשל פרלמנטרי

# data[].attributes.subject
אליסה בקלינסקי י"ב3 - ממשל פרלמנטרי

# data[].attributes.body
הממשל הפרלמנטרי הוא ממשל דמוקרטי לא ישיר, שלפיו האזרחים בוחרים את הנציגים ברשות המחוקקת - הפרלמנט (בישראל זוהי הכנסת), והנציגים שנבחרו מממנים בתורם את הממשלה (רשות מבצעת). חברי הפרלמנט יכולים להיות גם שרים בממשלה וגם חברים בכנסת. בנוסף, כפי שהם יכולים לבחור מישהו שזכה באמון שלהם להיות ראש ממשלה, כך הם גם יכולים למנוע את הזכות הזו ממנו ולגרום לפיטוריו.

בכתבה מדובר על כך שבנימין נתניהו ויו"ר ש"ס אריה דרעי מנסים לכונן ממשלה ברשות נתניהו, כלומר, לשנות את אופן הבחירות. בישראל מתקיים השלטון הפרלמנטרי, והפרלמנט זוהי הכנסת. עם זאת, בנימין נתניהו מנסה פעם רביעית ברציפות לכונן ממשלה ברשותו, לכן אריה דרעי הציע לו "פיתרון": לערוך רק בחירות לראשות הממשלה כדי שלאחר שנתניהו יבחר (והם בטוחים בכך שהוא יבחר, לעומת שזה אחד ה"חורים" בתכנית שלהם) לא יצטרכו להיות תלויים ברצונם של חברי הכנסת. דבר זה אומר לנסות לשנות את שיטת הבחירות הקיימת בישראל, כלומר, לשנות את החוק.

# data[].attributes.attachment_link.title
השעטנז המופרך של שיטת הבחירה הישירה

# data[].attributes.attachment_link.description
בישראל, כלומר בליכוד, כלומר בסביבת נתניהו, הקושי בהקמת ממשלה מוביל להצעות שונות - ובעיקר משונות - לשינוי שיטת הבחירות. פלא שהעולם לא נוהה אחרי הדמוקרטיה שלנו

# data[].attributes.headline
קירה שיבנוב - העם רוצה דמוקרטיה אמיתית

# data[].attributes.subject
קירה שיבנוב - העם רוצה דמוקרטיה אמיתית

# data[].attributes.body
הכתבה קובע כי למרות הביקורת וההתקפות על מוסדות הדמוקרטיה בישראל, רוב הציבור עדיין תומך ומעריך עקרונות דמוקרטיים. רוב האנשים מבינים את החשיבות של ערכים דמוקרטיים וחוששים מיוזמות אנטי-דמוקרטיות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ממעקב אחר השיח בתקשורת וברשתות החברתיות, מתקבל לעתים הרושם שחלק משמעותי מהציבור מאס בדמוקרטיה במובנה המלא ושישנה נכונות לוותר על המגבלות שהיא מטילה על הכוח השלטוני ועל החירויות והזכויות שהיא מבטיחה לכל אזרח. הביקורת המושמעת על שופטי בית המשפט העליון ועל מוסדות אכיפת החוק, והשיח הבוטה לעתים כנגד חירויות בסיסיות כמו חופש הביטוי, הניעו רבים למסקנה כאילו רוב הישראלים רואים את הדמוקרטיה כשלטון שבו הרוב הפוליטי זכאי לכוח שלטוני בלתי מוגבל. הרוב קובע ואין בלתו.

אלא ש מדד הדמוקרטיה לשנת 2017 מוכיח שזה לא המצב. יותר מכך, לא ניתן לזהות מגמה כזאת לאורך השנים האחרונות. המדד נושא עימו שני מסרים שחשוב שכולנו נפנים: האחד, הציבור ברובו מבין את המשמעות המהותית של עקרונות דמוקרטים, וחשוב לו מאוד לשמור עליהם; והשני, לציבור אין אמון בטוהר הכוונות ובהתנהלותם של נבחריו ושל המוסדות הפוליטיים.

באופן שעשוי אולי להפתיע - הציבור הישראלי בכלל והיהודי בפרט אינו מוכן לוותר על הדמוקרטיה בקלות. במתח שבין מדינה יהודית ודמוקרטית שואף רוב הציבור (43%) לאיזון בין שני הרכיבים, 32% מעדיפים את הרכיב הדמוקרטי, ורק 23% את היהודי.

רובנו גם רואים חשיבות עליונה בשמירה על החופש שלנו בכלל, ועל חופש הביטוי בפרט. ובניגוד לשיח הרווח בקרב חלק מהפוליטיקאים, רוב מוחץ מבין הישראלים מתנגד לאפשרות שיאסר עליהם למתוח ביקורת על המדינה באופן פומבי או לאפשרות שכלי תקשורת ייסגר אם הוא מבקר את הממשלה בחריפות.

בניגוד לשיח השטחי שהובילו במהלך השנה החולפת גורמים פוליטיים בשם "המשילות", רוב הציבור הישראלי, אינו נוטה כעיוור אחרי אמירות פופוליסטיות ואינו מאמץ את הנוסחה הפשטנית לפיה בדמוקרטיה "רק הרוב קובע". רוב מהציבור סבורים שהחלטות המנוגדות לערכים דמוקרטיים הן לא דמוקרטיות גם אם התקבלו על ידי ממשלה שיש לה רוב. יתכן ששינוי המגמה הזה, לעומת שאלה זהה שנשאלה לפני חמש שנים, מלמד כי תנועת המטוטלת בדעת הקהל משנה כיוון. הציבור רוצה לשמור על המוסדות הממלכתיים שמאזנים, משפרים, מדייקים ומבקרים את החלטות הדרג הפוליטי.

נראה, שדווקא המתקפות על מוסדות הדמוקרטיה, מחזקות את תגובת הנגד הציבורית. וכך, באופן מטריד, אמון הציבור בפוליטיקאים ובמוסדות הפוליטיים נמצא גם השנה בשפל - רק 15% נותנים אמון במפלגות ורק רבע מהציבור נותן אמון בכנסת. אפילו בממשלה, נותנים פחות משליש מהישראלים אמון - כמו בתקשורת המושמצת. לעומת זאת, בית המשפט העליון זוכה באמון גבוה בקרב למעלה ממחצית מהציבור והאמון בנשיא המדינה עומד על 65% ונמצא בעלייה.

נכון, שבקרב חלק מהציבור הימני והדתי-חרדי, התפיסות לגבי מצב הדמוקרטיה הישראלית ומוסדותיה אינו תואם לתחושות רוב הציבור. ובכלל - נראה שלשסעים המוכרים בחברה הישראלית בין ימין לשמאל ובין הדתיים לחילונים, נוסף שסע תואם ונוסף בין אלו שתומכים בדמוקרטיה רחבה ובין אלו שרוצים לצמצם אותה לשלטון הרוב. אך בשורה התחתונה, רוב מובהק מקרב הציבור הישראלי איננו תומך במתקפות על המוסדות ועל החירויות הדמוקרטיות.

ישראלים מכל הקבוצות חושבים שחברי הכנסת שלנו מנותקים מהעם, פועלים מתוך אג'נדות אישיות ולא לטובת הציבור. הרוב אף חושבים שבשנים האחרונות נחקקים בישראל חוקים אנטי דמוקרטים ומתנגדים ליוזמה ליטולמבית המשפט העליון את הסמכות לפסול אותם

לצד הביקורת של רוב מובהק על התנהלות הפוליטיקאים ועל ניסיונות הפגיעה בדמוקרטיה, ברור לחלוטין שהציבור הישראלי הוא גם ציבור איכפתי שרובו אוהב את המדינה ולא רוצה, למשל להגר ממנה.

הציבור שלנו הולך לקלפי בשיעורים גבוהים יותר מאשר בדמוקרטיות אחרות ובהתאם ישראל מצויה בראש מדד ההשתתפות הפוליטית הבינלאומי. ולכן, למי שהטיל בכך ספק, מדד הדמוקרטיה מלמד שמנגנוני ההגנה והתיקון של הדמוקרטיה הישראלית מתבססים בראש ובראשונה על דעת הקהל שמחויבת באופן עמוק לתפיסות דמוקרטיות. מי מבין הפוליטיקאים, שיתמיד בניסיונות להצר את צעדיה של הדמוקרטיה הישראלית הצעירה ימצא מולו ציבור ישראלי נחוש שימנע את זה ממנו. ההפגנות ברחוב רוטשילד בתל אביב הן דוגמא אחת לכך.

הכותב הוא נשיא המכון הישראלי לדמוקרטיה

# data[].attributes.attachment_link.title
העם רוצה דמוקרטיה אמיתית

# data[].attributes.attachment_link.description
מי מבין הפוליטיקאים, שיתמיד בניסיונות להצר את צעדיה של הדמוקרטיה הישראלית הצעירה ימצא מולו ציבור ישראלי נחוש שימנע את זה ממנו

# data[].attributes.headline
ליאל ולביץ- ממשל פרלמנטי

# data[].attributes.subject
ליאל ולביץ- ממשל פרלמנטי

# data[].attributes.body
ממשל פרלמנטי אומר שהמדינה בוחרת לה את הכנסת והכנסת מרכיבה ממשלה ובוחרת לה ראש ממשלה ושרים שהם נמצאים בכנסת ויכולים לפטר את ראש הממשלה.
בכתבה מדובר על כך שלמרות הבחירות אם יהיה שוויון, לפיד וגנץ רוצים לגרום לכך שלא יהיה את הליכוד ותהיה ממשלת מיעוט מה שנוגד את הדמוקרטיה והם יעשו זאת בכך שיצטרפו למפלגות הערביות.

# data[].attributes.headline
רן אלביליה יב'3- מרכיב הבחירות הדמוקרטיות

# data[].attributes.subject
רן אלביליה יב'3- מרכיב הבחירות הדמוקרטיות

# data[].attributes.body
לצורך קיום שלטון העם, יש צורך במרכיב ה'בחירות הדמוקרטיות' שמורכב מ5 עקרונות בסיסיים: כלליות, חשאיות, שוות, מחזוריות, התמודדות חופשית ומחזוריות- שבה בחרתי להתרכז בפוסט זה.
עקרון המחזוריות טוען כי הבחירות מתקיימות בפרקי זמן קבועים, בישראל פרק הזמן הקבוע הוא פעם בארבע שנים, כדי לשמור שמושל אחד לא ישאר ליותר מדי זמן בממשלה.
לעומת עקרון זה, בחרתי להתרכז ב'פגיעה' במחזוריות שנעשתה בבחירות לכנסת ה21 שבה אזרחי ישראל יצאו ל5 בחירות תוך 4 שנים במקום לאחת ויצרה סערה בארץ.

# data[].attributes.headline
מקסים ביריוקוב יב"3 - ועדת השרים אישרה פה אחד את החוק להגבלת כהונת ראשי ממשלה

# data[].attributes.subject
מקסים ביריוקוב יב"3 - ועדת השרים אישרה פה אחד את החוק להגבלת כהונת ראשי ממשלה

# data[].attributes.body
ממשל פרלמנטרי- ממשל בו העם בוחר את נציגיו לרשות המחוקקת (הפרלמנט, בישראל- הכנסת), והרשות המחוקקת היא זו הממנה את הרשות המבצעת (הממשלה). בראש הרשות המבצעת (הממשלה) עומד ראש הממשלה שלמעשה זכה באמון הפרלמנט. בממשל זה, המחוקקים (הרשות המחוקקת) יכולים להיות שרים בממשלה (הרשות המבצעת) במקביל להיותם חברי כנסת וכן לגרום לפיטוריו של ראש הממשלה מתפקידו.

ניתן לראות שלכנסת יש כוח על ראשי הממשלה, "ועדת השרים לחקיקה אישרה היום (ראשון) פה אחד את הצעת החוק של שר המשפטים גדעון סער להגביל את כהונת ראשי הממשלה לשמונה שנים. סער מסר בפייסבוק בתגובה כי "הגבלת כהונה, במקום כהונה ללא הגבלה, היא עקרון חשוב". בבסיס התפיסה שהשלטון יפעל לטובת האזרחים במקום למען עצמו ושרידותו. נמשיך לחזק את ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
החוק, שיעבור להצבעות בכנסת, לא יחול רטרואקטיבית - כך שהוא לא יגביל את יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו מהתמודדות נוספת לראשות הממשלה. סער: "הגבלת כהונה - עקרון חשוב בבסיס התפיסה שהשלטון יפעל לטובת האזרחים"

# data[].attributes.attachment_link.title
ועדת השרים אישרה פה אחד את החוק להגבלת כהונת ראשי ממשלה

# data[].attributes.attachment_link.description
החוק, שיעבור להצבעות בכנסת, לא יחול רטרואקטיבית - כך שהוא לא יגביל את יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו מהתמודדות נוספת לראשות הממשלה. סער: "הגבלת כהונה - עקרון חשוב בבסיס התפיסה שהשלטון יפעל לטובת האזרחים"

# data[].attributes.headline
איתמר רביב י"ב 3 -הפגנות ענק

# data[].attributes.subject
איתמר רביב י"ב 3 -הפגנות ענק

# data[].attributes.body
בכתבה הזאת מוצגת הפגנות ענק
הפגנה - הפגנה היא יציאת מאות אנשים מהבית אל הרחובות תוך כדי הכרזת כל מיני סיסמאות והנפת שלטים זה דרך להביע באופן פומבי את הדעות.
ההפגנות הם אירוע פוליטי שנוצר עקב אי שוויון שמטרתם היא דרישת צדק ושוויון וכל אחד יכול לצאת למחות ויוכל לעזור לשנות דבר פוליטי במדינה שלו .

# data[].attributes.attachment_link.title
הפגנות ענק בירושלים ובת”א; יו”ר ההסתדרות כינס דיון חירום

# data[].attributes.headline
איריס דנילוב-בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.subject
איריס דנילוב-בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.body
בחירות דמוקרטיות הן בחירות בעלות 5 תנאים. בלי הצתיוות לחמישה החוקים, הבחירות כבר לא יהיו דמוקרטיות. הבחירות הללו מאפשרות לאזרחים להשפיע על המדיניות ואופן השלטון. הכללים מעניקים יתרון גדול לאופן עישוי הבחירות. כגון שוות וכלליות, כל אזרח רשאי מגיל מסוים להשתתף בבחירות ולכל אזרח רק קול אחד. חשאיות והתמודדות חופשית מעניקות לאזרחים יתרון בפרטיות הבחירה שלהם, כלומר אף אחד לא יכול להשפיעה על הבחירה שלך. כמו כן הבחירות מתבצעות כמות מסוימת מידי שנה כך שהאזרחים תמיד יכולים להשפיעה על השלטון. לפי הכתבה המוצגת בתוניסיה התרחשו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות. על פי התוצאות היו אחוזי הצבעה גבוהים וראו שהאזרחים כן רוצים להיות חלק מהשלטון.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - בחירות דמוקרטיות ראשונות בתוניסיה

# data[].attributes.attachment_link.description
גורמים רשמיים מדווחים על אחוזי ההצבעה גבוהים

# data[].attributes.body
המשטר הדמוקרטי המודרני הוא שלטון נציגי העם.

במשטר של נציגים העם מוסר את סמכות ההחלטה בענייני הציבור לידי נציגים שבחר בבחירות דמוקרטיות בו הוא מבטא את תמיכתו במפלגות. הבחירות מבטאות את הדעות השונות הקיימות בציבור ואת העדפותיהם של האזרחים.

כמו כן למיעוט יש את קולו אשר יכול להשמיע עבור הצד השני כדי להבטיח את שמירת זכויותיהם של כל אזרחיה ותושביה אשר הם מיעוט, הם יכולים לעשות זאת בכמה דרכים אשר אחת מהן היא הפגנה.

# data[].attributes.attachment_link.title
דקת דומייה במחאות נגד המהפכה המשפטית: "גם בימים קשים - חובה להיאבק על הדמוקרטיה" | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
ללא מוזיקה ועם נרות זיכרון. על רקע הפיגועים בירושלים, מחו שוב רבבות ברחבי הארץ נגד תוכנית נתניהו-לוין לשינוי דרמטי במערכת המשפט. 13,000 בחיפה: "כולנו עצובים, אבל לא היה לי ספק שאגיע". לפיד בירושלים: "הממשלה צריכה להחליט אם היא רוצה להילחם בטרור או להילחם בדמוקרטיה הישראלית"

# data[].attributes.headline
עידן בוקין י״ב 3 - הפגנות

# data[].attributes.subject
עידן בוקין י״ב 3 - הפגנות

# data[].attributes.body
הפגנה הינה פעולה פוליטית הנועדה לדיחפת שינוי בחברה המבוסס על עקרון שיוויון הקולות. כל אדם בחברה יכול להשתמש בקולו למען שינויי פוליטי במדינה ללא כל מגבלה או חשש מנקמה על דעותיו, וכל אדם אחר ראשי להתנגד ולהפגין כנגדו על בסיס אותו העיקרון. הפגנה הינה כלי משווה בין כל קבוצת הקילה המעניק כול חזק למפגינים ולמיעותים בפרט.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
לי נעים גלעד שלמור משה נוסבאום

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - לפני הדיון המכריע: הפגנה נגד המהפכה המשפטית מול בית...

# data[].attributes.attachment_link.description
המונים הגיעו להפגין בכיכר אגרנט ירושלים בעד עצמאות מערכת המשפט בישראל • כוח קפלן: ”זה הזמן להבהיר לממשלה ולעומד בראשה שדיקטטורה לא תהיה במשמרת שלנו” • בתום הנאומים צפויה לצאת צעדה לכיוון מעון ראש הממשלה

# data[].attributes.headline
אנה רוזנפלד - ממשל נשיאותי

# data[].attributes.subject
אנה רוזנפלד - ממשל נשיאותי

# data[].attributes.body
על פי שיטת ממשל נשיאותי העם בוחר ישירות את ראש רשות המבצעת, לנשיא יש סמכויות יחודיות אך כוחו מוגבל על ידי הרשות המחוקקת.

זוהי כתבה אשר כתב רוני מזרחי אשר טוען שמדינת ישראל זקוקה לשר בינוי ושיכון מקצועי. והשווה את השיטה אשר נמצצאת בארצות הברית כבר כ250 שנה וטוען שזוהי שיטה אשר מדינת ישראל צריכה לדגול בה.

# data[].attributes.headline
אמילי מסלוב-בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.subject
אמילי מסלוב-בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.body
בחירות דמוקרטיות הן התהליך בו אזרחים במדינה מצביעים לבחור את מנהיגיהם ונציגיהם באמצעות הצבעה. זה חשוב מאוד לאזרחים משום שהן מאפשרות להם:השפעה על הממשלה, הבטחת זכויות,שיוויון פוליטי. בכתבה מדברים שלאור רצון מהפכה משטרית המדינה כבר לא תהיה דמוקרטית בשום צורה וזה רק יגרום ליותר חוסר שוויון.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
למו"מ על ההפיכה משטרית אין זכות קיום. המאבק צריך להימשך, ואף להסלים, עד הגעה לחוזה חברתי-חוקתי ברוח מגילת העצמאות: שוויון אזרחי, שוויון בנטל וסוף לגזענות. אסור להיכנע לכהניסטים, המשתמטים והמסובכים פלילית

# data[].attributes.attachment_link.title
אין מקום לפשרה בבית הנשיא. אין דבר כזה חצי דמוקרטיה

# data[].attributes.attachment_link.description
למו"מ על ההפיכה משטרית אין זכות קיום. המאבק צריך להימשך, ואף להסלים, עד הגעה לחוזה חברתי-חוקתי ברוח מגילת העצמאות: שוויון אזרחי, שוויון בנטל וסוף לגזענות. אסור להיכנע לכהניסטים, המשתמטים והמסובכים פלילית

# data[].attributes.body
‏בכתבה הזאת מסופר אל כמה שהשלטון העם (הדימוקרתיה) חזקה ושההפגנות וקול העם זה כבוד לדמוקרטיה ,ושגם הנציגים שהמדינה בחרה צריכים לכבד את זה. שהם באצם מי שמחזיק דמוקרתיה זה העם ,שהוא זכאי ‏גם להסכים וגם להתנגד למה שממשלה רוצה לאפוח לחוק

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הביקור המדיני של הנשיא בארה"ב נמשך * הרצוג נאם בכנס של הקהילה היהודית והתייחס לחקיקה המשפטית: "גם עכשיו יש מאמצים למצוא פתרונות. אני מקווה שהמנהיגים יהיו אחראים ופתוחים לאפשרות של מציאת פשרה רחבה" * מחוץ לאירוע: הפגנה נגד המהפכה המשפטית

הביקור המדיני של הרצוג בארה"ב: נשיא המדינה התארח הלילה (בין חמישי לשישי) באירוע של ארגון הפדרציות היהודיות של ניו יורק, והתייחס לקידום הרפורמה המשפטית. לדבריו, השאלה שתכריע את הכף היא עד כמה רחבה תהיה החקיקה. "ברגעים אלה, ממש עכשיו, יש מאמצים למציאת פתרונות", תיאר הרצוג, "אני מקווה שהמנהיגים יהיו אחראים ופתוחים לאפשרות של מציאת פשרה רחבה בנושא הזה".

בשיחה עם העיתונאית ביאנה גולודריגה סיפר הרצוג שאלה רגעים כואבים וקשים בישראל. "אני פה אבל ליבי ונשמתי בישראל עם האזרחים, עם אלה המודאגים ואלה שרוצים להמשיך קדימה. הרבה אנשים לא יודעים ואין להם תמונה בהירה של איך התהליך של החקיקה יסתיים. וזה משהו שגם שמעתי בוושינגטון", תיאר. "מהי התוצאה הסופית? האם נעצר רק במשהו אחד או שיהיו סעיפים נוספים? - זה חלק מהמקור של חוסר הבהירות וזה משפיע על השיח הציבורי בישראל".

הרצוג התייחס גם ליחסי ישראל ארצות הברית, שחלוקות על אופן קידום המהפכה. "שאויבנו לא יטעו לגבי התמיכה של ארצות הברית והיחסים איתה, היא חזקה כתמיד", השיב. "אני חושב שהאויבים שלנו לפעמים מעריכים באופן שגוי את הדמוקרטיה והויכוח הפנימי שלנו, הם לא מבינים את חוזקה של הדמוקרטיה שלנו". הרצוג הבהיר: "העובדה שיש כל כך הרבה הפגנות זה כבוד לדמוקרטיה הישראלית ועלינו לכבד את זה".

נשיא המדינה יצחק הרצוג בכנס בניו יורק | צילום: שחר עזרן, ללא

גם בסוגיית הקריאות לסרבנות ולאי-התייצבות למילואים עסק הרצוג. "זה משהו שלא צריך להיות חלק מהדיון הפוליטי", טען. "אולי אני נאיבי בשלב הזה אבל אני מקווה שזה יתפוגג". בזמן שהרצוג התארח בכנס הקהילה היהודית, עשרות הפגינו בניו יורק וקראו לנשיא לפעול לעצירת החקיקה.

# data[].attributes.attachment_link.title
N12 - הרצוג: "ההפגנות הן כבוד לדמוקרטיה הישראלית"

# data[].attributes.attachment_link.description
הביקור המדיני של הנשיא בארה"ב נמשך * הרצוג נאם בכנס של הקהילה היהודית והתייחס לחקיקה המשפטית: "גם עכשיו יש מאמצים למצוא פתרונות. אני מקווה שהמנהיגים יהיו אחראים ופתוחים לאפשרות של מציאת פשרה רחבה" * מחוץ לאירוע: הפגנה נגד המהפכה המשפטית

# data[].attributes.headline
מאיה עובדיה- בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.subject
מאיה עובדיה- בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.body
בבחירות דמוקרטיות חייבים להתקיים 5 תנאים ובניהן הזכות של כל אזרח להצביע במידה והוא מעל לגיל ובכתבה מדברים שבישראל אין בחירות דמוקרטיות מכיוון שכמעט שליש מהאוכלוסייה הנשלטת בפועל על ידי הממשלה הנבחרת נעדרים אזרחות וזכות בחירה.

# data[].attributes.attachment_link.title
אלה לא באמת בחירות דמוקרטיות

# data[].attributes.attachment_link.description
ישראל שולטת בבנייה, בביטחון, במטבע, באנרגיה, בייבוא, בייצוא ובתנועה של פלסטינים. אבל להצביע היא לא נותנת להם. וכשאומרים "אפרטהייד" היא כועסת

# data[].attributes.headline
ליטל נהמי יב3    - ממשל נשיאותי 

# data[].attributes.subject
ליטל נהמי יב3    - ממשל נשיאותי 

# data[].attributes.body
משל נשיאותי - זה בעצם שראש הממשלה נבחר ישירות על ידי האזרחים והנשיא בוחר את השרים האחרים בלי קשר לרשיות המחוקקות .ובכך, הנשיא לא יכול לגרום לפירוק הרשות המחוקקת . בכתבה מדברים על כך שהממשלה ( בישראל ) צריכה שינוי בשיטת המשטר , וחושבים על לעבור לשיטת משטר נשיאותי בדומה לארה״ב בשביל חידוד והפרדת הרשיות בשביל תפקוד טוב יותר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תהליך הרכבת הממשלה החדשה, תוצאותיו, תחושת המיאוס הגוברת בציבור, ועוד קודם לכך חוסר-היכולת לגבש קואליציה במשך שלוש מערכות בחירות רצופות, מבהירים שוב עד כמה נדרש שינוי שיטת המשטר במדינת ישראל.
בשיטה הקיימת, המשטר הפרלמנטרי, כל דאלים גבר. המפלגות - קטנות כגדולות - מנצלות עד תום את יכולתן (ובצדק מבחינתן) להשיג הישגים קצרי-טווח המיועדים בעיקר למגזר מסוים על חשבון כלל הציבור. הממשלות תלויות על בלימה ונתונות לחסדי מספר קטן של פוליטיקאים שיכולים לפרקה בכל יום נתון. אין איזון מספיק בין נבחרי הציבור בבית המחוקקים לבין חברי הממשלה, ואין ייצוג הולם לאזורים או מחוזות. בנוסף, הממונים לתפקידי שרים לא הולמים את הניסיון ואת תחומי העיסוק שלהם, וסמכויות ורשויות עוברות מיד ליד, יוצרות בלבול וחוסר סדר ציבורי, ומכבידות על הציבור בבירוקרטיה ואסדרה. במציאות הפוליטית הנוכחית, כשבישראל מכהנת ממשלת אחדות רחבה עם רוב קואליציוני גדול, נפתח חלון הזדמנויות נדיר להניע תהליך לשינוי שיטת המשטר. מהות השינוי תהיה במעבר למודל המערב בין השיטה הפרלמנטרית לשיטה נשיאותית. שיטה זו תתבסס על מאפייני משטר ממדינות כמו ארה"ב (סמכויות ומשילות גדולות יותר לראש המדינה), גרמניה (איזון בין ייצוגיות ארצית לאזורית) וצרפת (רציפות תפקודית לראש המדינה ולקואליציה שנבחרה), תוך שמירה על יסודות מהשיטה הפרלמנטרית הישראלית (היעדר ניתוק בין ראש המדינה הנבחר לבין המפלגה הגדולה). בשיטה מעורבת זו תחודד הפרדת הרשויות: הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת תדענה טוב יותר את תפקידיהן וסמכויותיהן על פי חוק שיוגדר מראש.
ראשית, סמכויות ראש הממשלה יועברו לנשיא המדינה, שיהיה ראש המדינה ויהווה את התפקיד הביצועי הראשון במעלה במערכת הפוליטית, בעוד ראש הממשלה יקבל סמכויות ניהול ואחזקה מוגבלות, ויתפקד כמעין מנכ"ל המתכלל בין משרדי הממשלה ודואג שמדיניות נשיא המדינה תצא מן הכוח אל הפועל.
נשיא המדינה ייבחר על ידי הציבור באופן ישיר ובפתק אחד עם מפלגתו, על מנת למנוע מצב שבמסגרתו יש בבית הנבחרים רוב לעומתי שישתק את ניהול המדינה. כהונת הנשיא תארך חמש שנים ותוגבל לשתי קדנציות עם אפשרות להארכה נוספת של חמש שנים, באישור מיוחד של בית הנבחרים. במהלך הקדנציה של הנשיא לא ניתן יהיה להדיח אותו והוא ייהנה מחסינות משפטית התקפה אך ורק לזמן כהונתו. נשיא המדינה ייהנה מסמכויות נרחבות לניהול המדינה, יהיה אחראי באופן ישיר על זרועות הביטחון (אך לא על זרועות ביטחון הפנים), ימנה את השרים (לאחר שימוע בבית הנבחרים) ויוכל לפטר אותם בכל רגע נתון. השרים עצמם ימנו את אנשי המקצוע הבכירים במשרדים כאנשי אמונם, ויוכלו לפטר אותם בכל רגע נתון. שר לא יוכל לכהן במקביל כחבר בבית הנבחרים. כך יוכל בית המחוקקים להתמקד בתפקידו - פיקוח על הממשלה - באופן הטוב ביותר. זאת בניגוד למצב כיום, שבו שר אמור לבקר את עצמו ואת חבריו, וממילא כמעט ואינו עוסק בכך אלא בעיקר בתפקידו הממשלתי.
בית-הנבחרים עצמו יחולק לשניים: נבחרי ציבור מרשימה ארצית ונבחרי ציבור אזוריים שייבחרו במחוזות מוגדרים, והדבר ישתקף בבחירה בפתק ההצבעה. המטרה בחלוקה זו היא לאזן בין השלטון המרכזי לבין הרשויות המקומיות והאזוריות.
בחיי היום-יום, האזרח מתעניין יותר במתרחש בסמוך לביתו, בשכונתו ואזור מגוריו, ופחות ברמה הארצית. בשיטה הקיימת, לאזרח אין ייצוגיות אזורית אמיתית והממשל המרכזי נהנה מעוצמה חסרת תקדים ביחס אליו. בשיטה המערבת בין הלאומי לאזורי ניתן גם לצמצם חיכוכים והתנצחויות מיותרות בנושאים רגישים ומורכבים, כמו דת ומדינה. כך למשל, עיריית תל אביב תזכה בסמכויות רבות יותר או תקבל אוזן קשבת בבית הנבחרים באשר לפתיחת חנויות בשבת, בעוד שבבני ברק המגמה תהיה הפוכה. כמובן שכל רשות או אזור יצטרכו להתחשב בחוקי היסוד של המדינה ולא יוכלו לעשות ככל העולה רוחם, אלא לפעול במסגרת כללי המשחק. כך, הסטטוס-קוו לא יופר באופן בוטה וגס לשום צד, וכל אזור יוכל לקדם או לשמור את הערכים והעקרונות המזוהים עם אופי האוכלוסייה המשתייכת אליו.
בשיטה המתוקנת ייבחרו שופטי העליון בתהליך המערב את שלוש הרשויות, אך מי שיקבע לבסוף הוא נשיא המדינה. ועדה שתכלול נציגים מהרשות השופטת, הממשלה ובית הנבחרים, תגבש רשימה של מועמדים (לכל רשות תינתן אפשרות לבחור מספר מסוים של מועמדים). ממנה יבחר הנשיא את המועדפים עליו, ואלה יידרשו לעבור שימוע בבית הנבחרים שאמור לאשר את בחירת הנשיא.
בסיכומו של דבר, הביטוי והרצונות הפוליטיים של אזרחי ישראל יבואו לידי ביטוי בשיטה הנשיאותית המעורבת באופן הולם יותר. הם ייהנו מיציבות פוליטית וממשילות שדרכה ניתן יהיה להוציא לפועל את סדרי העדיפויות שלהם - הן ברמה הארצית הלאומית והן ברמה האזורית. "מלחמת הרשויות" תצומצם, כאשר כל רשות תדע את סמכויותיה בהתאם לחוק ברור שיוגדר. הממשלות שיוקמו יהיה מוגבלות במספר חבריהן, עם משרדי ממשלה מצומצמים וחיוניים בלבד, כאשר אף מפלגה לא תוכל לסחוט תפקידים ומשרדים מהנשיא - מהלך שיחסוך כספים רבים ויצמצם בירוקרטיה ואסדרה.
עומר דוסטרי הוא חוקר ב"מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון" ודוקטורנט למדעי המדינה באוניברסיטת בר אילן

מעוניינים להציע טור לערוץ הדעות של ynet? שלחו לנו ynetopinion@gmail.com

# data[].attributes.attachment_link.title
זו הזדמנות נדירה למשטר נשיאותי בישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
סמכויות ההנהגה לנשיא, ממשלה רזה ומקצועית, הפרדת רשויות משופרת, שימועים בבית הנבחרים והשפעה אזורית בבחירות. הממשלה הרחבה שקמה יכולה לשנות את השיטה לכזו שתמנע את הכאוס הפוליטי שאליו התרגלנו